ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5151/20 Справа № 932/1986/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Литвиненко І.Ю. Доповідач - Макаров М. О.	

Категорія 19 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Мошковська Наталія Миколаївна та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, про визнання недійсними договорів дарування домоволодіння та земельної ділянки, визнання недійсними договорів довічного утримання, визнання недійсними договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А : 

У лютому 2020 року публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсними договорів, свідоцтва, припинення права власності, зобов`язання вчинити певні дії.
Разом із позовом, публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» надало суду заяву про забезпечення позову.
Вказана заява мотивована тим, що ПАТ «МТБ Банк», як правонаступник ПАТ «Марфін Банк», є іпотекодержателем домоволодінні по АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки № 00245rd від 05 червня 2008 року, що укладений із ОСОБА_3 . Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2017 року по справі № 202/3516/17 з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна виключено записи про обтяження предмета іпотеки на користь банку. Це заочне рішення, яким до того ж було протиправно узаконено поділ домоволодінні на АДРЕСА_2 15 та № 15-а, скасовано судом першої інстанції 18 квітня 2018 року. Однак, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 значиться власником спірної нерухомості, хоча правова підстава внесення записів про право власності ОСОБА_1 на цей час перестала існувати. Відчуження предмета іпотеки відбулось внаслідок укладення фіктивних угод та у зв`язку із виключенням записів про обтяження майна іпотекою та забороною на відчуження, не дивлячись на те, що основне зобов`язання, на забезпечення виконання якого укладено іпотечний договір, досі не виконано. Поновити записи про іпотеку та про обтяження майна забороною на відчуження, банк можливості не має, внаслідок відсутності технічної можливості поновлення записів у відповідних реєстрах, зокрема, і на підставі ухвали суду про поворот виконання рішення. Власник майна може у будь-який час продати його чи передати в іншу іпотеку. Внаслідок відчуження предмету іпотеки іншим особам, виконання майбутнього рішення у цій справі буде неможливим. Яким саме чином буде унеможливлено виконання можливого майбутнього рішення суду про визнання договорів недійсними, позивач не вказав, однак вважав обраний ним спосіб забезпечення позову співмірним із пред`явленими ним вимогами. 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про забезпечення позову. 
Ухвала суду мотивована тим, що дія іпотеки підлягає відновленню у відповідних реєстрах з моменту вчинення про неї первинного запису, у зв`язку із скасуванням, як незаконного рішення суду, яким іпотеку припинено. Суд зазначає, що викладені позивачем підстави для забезпечення позову є нічим іншим, як необґрунтованим припущенням, оскільки ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду про визнання договорів недійсними, відсутні. Інститут забезпечення позову не може підміняти собою встановлену законодавцем процедуру обов`язкової реєстрації іпотеки у відповідному державному реєстрі. Банком не надано доказів, які б підтверджували його активні дії, спрямовані на відновлення записів про іпотеку у відповідному державному реєстрі. 
В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив вказану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга Банку обґрунтована тим, що подальше відчуження спірного нерухомого майна унеможливить виконання рішення суду у цій справі. Апелянт зазначає, що починаючи з 2015 року, в період судового провадження щодо стягнення кредитної заборгованості, групою осіб була вчинена низка дій по унеможливленню звернення стягнення на предмет іпотеки, про що свідчить неодноразова зміна власників іпотечного майна.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості, так як викладені позивачем підстави для забезпечення позову є нічим іншим, як припущенням, оскільки ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду про визнання договорів недійсними, відсутні. Банком не надано доказів, які б підтверджували його активні дії, спрямовані на відновлення записів про іпотеку у відповідному державному реєстрі. 
З вказаним висновком суду колегія суддів погодитись не може.
Задовольняючи частково заяву Банку про забезпечення позову, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. 
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Колегією суддів встановлено, що предметом даного спору є визнання недійсними договорів, які були укладені відносно спірної нерухомості.
Враховуючи, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та 15 АДРЕСА_3 , а також земельної ділянки за цією ж адресою та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, так як спірна нерухомість неодноразово відчужувалась, беручи до уваги заявлені позивачем вимоги та вид забезпечення позову, який заявник просить застосувати, колегія суддів з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає за можливе задовольнити частково заяву публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» та забезпечити його позов шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії по відчуженню вказаної нерухомості.
Крім того, обрані заходи забезпечення позову не обмежать права відповідачів на користування та володіння вказаним нерухомим майном. 
Однак, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у накладенні арешту на вказане нерухоме майно, так як арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном, здійсненні опечатування або вилученні його у боржника та переданні на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Тобто, арешт є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користування майном.
Що ж стосується вимог Банку щодо заборони вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо відчуження та/чи обтяження відносно нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , - колегія суддів вважає, що вказані дії охоплені забороною вчинення будь-яких дій щодо відчуження нерухомості і окремого зазначення не потребують.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала як така, що суперечить нормам процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» - задовольнити частково.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року — скасувати.
Заяву публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про забезпечення позову — задовольнити частково.
Заборонити вчиняти будь-які дії щодо відчуження:
- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1277035312101;
- земельної ділянки, кадастровий номер1210100000:02:091:0004, площею 0.0596 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 629094212101;
- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 195,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1277075412101.
В іншій частині заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко