ПОСТАНОВА
Іменем України

11 червня 2020 року 
Київ
справа №461/8562/17
адміністративне провадження №К/9901/40803/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Смоковича М.І.
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №461/8562/17
за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Заверухи  О.Б, суддів: Гінди  О.М., Ніколіна  В.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи 
1.           ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач, УПП у Львівській області ДПП) із вимогами: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25.11.2017 серії БР №449148.
2.          Рішенням Галицького районного суду м.  Львова від 21 грудня 2017  року задоволено повністю адміністративний позов.
3.          Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, УПП у Львівській області ДПП подано апеляційну скаргу.
4.          Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07  лютого 2018 року апеляційну скаргу УПП у Львівській області ДПП на рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 грудня 2017 року у справі №461/8562/17 повернуто скаржнику.
5.          Таке рішення суд апеляційної інстанції мотивував тим, що апеляційну скаргу підписано представником УПП у Львівській області ДПП Яцюком  Н.М. Однак, як убачається із додатків до апеляційної скарги, копія довіреності, видана Яцюку  Н.М. на представництво інтересів Департаменту патрульної поліції і його структурних підрозділів, не є довіреністю юридичної особи (відповідно до пункту 1 частини першої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)) та не є копією, засвідченою у встановленому законом порядку (відповідно до частини третьої статті 55 та частини шостої статті 59 КАС України).
6.          Ураховуючи вимоги пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід повернути, оскільки вона підписана особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої скарги.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
7.          Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, УПП у Львівській області ДПП подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати.
8.          На обґрунтування касаційної скарги скаржник указав на те, що оригінал довіреності надається представнику УПП у Львівській області ДПП в одному примірнику за підписом начальника Департаменту патрульної поліції. УПП у Львівській області ДПП не є окремою юридичною особою, а є лише структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, а тому у нього відсутня печатка організації. Зважаючи на це, у представника УПП у Львівській області ДПП відсутня можливість завірити копію довіреності іншим способом, аніж тим, що передбачений у частини п`ятій статті 59 КАС України.
9.          Водночас відповідно до частини п`ятої статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Згідно з пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
10.          Отже, апеляційна скарга надсилається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який прийняв рішення, що оскаржується. Представник апелянта позбавлений можливості з`явитися до суду апеляційної інстанції до моменту повернення апеляційної скарги і підтвердити свої повноваження, зокрема, пред`явивши оригінал довіреності.
11.          Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 19  березня 2018 року.
12.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Бевзенку В.М., суддям Шарапі В.М., Данилевич Н.А.
13.          Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 30 квітня 2020 року №717/0/78-20, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
14.          За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській  О.Р., суддям Кашпур  О.В., Смоковичу М.І.
15.          Заперечень на касаційну скаргу не надійшло.
ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування
16.          08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 №460-XI «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-XI), яким до окремих положень КАС України унесені зміни.
17.          Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-XI передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
18.          З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом №460-IX.
19.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20.          Згідно із частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
21.          Відповідно до частини третьої статті 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
22.          Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.
23.          Визначення довіреності міститься у частині третій статті 244 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за якою довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
24.          Відповідно до положень статті 238 ЦК України представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочину від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.
25.          Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (частина третя статті 59 КАС України).
26.          Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
27.          Частиною восьмою статті 59 КАС України встановлено, що у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідності заяви, скарги, клопотання.
28.          Згідно із пунктом 1 Глави 1 Розділу І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 року №736/27181 (далі - Правила №  1000/5), встановлюються єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їхнього архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).
29.          Пунктом 1 Глави 10 Розділу ІІ Правил №1000/5 установлено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи.
30.          Згідно із пунктом 8 Глави 10 Розділу ІІ Правил №1000/5 копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
31.          Відповідно до положень Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55 (далі - ДСТУ 4163-2003), зокрема, пунктів: 5.26 Відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в Інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ; 5.27 Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис).
32.          Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
ІV. Позиція Верховного Суду
33.          Юридичні особи, суб`єкти владних повноважень беруть участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи) або через представника.
34.          Із змісту статті 59 КАС України випливає, що повноваження представників на участь у справі від імені суб`єкта владних повноважень або юридичної особи можуть підтверджуватися довіреністю, оригінал або належним чином завірена копія якої додається до позовної заяви, апеляційної скарги, інших процесуальних заяв і документів.
35.          Правила засвідчення копій довіреностей для цілей надання їм юридичного значення визначено, зокрема, ДСТУ 4163-2003 та Правилами №1000/5. Вимогами зазначених нормативно-правових (нормативно-технічних) актів передбачено, що копія документу є юридично значимою за умови засвідчення її шляхом вчинення напису «Згідно з оригіналом», зазначення назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів, прізвища, дати засвідчення копії та скріплення засвідчувального напису відбитком печатки установи, що видає довіреність.
36.          В аспекті викладеного Суд зазначає, що апеляційну скаргу від імені УПП у Львівській області ДПП підписано представником Яцюком Н.М., який на підтвердження своїх повноважень надав взагалі не засвідчену у визначеному законом порядку копію довіреності від 04 січня 2018 року №109/41/3/01-18.
37.          Доводи скаржника про те, що у УПП у Львівській області ДПП відсутня можливість завірити копію довіреності іншим способом, аніж тим, що передбачений у частини п`ятій статті 59 КАС України, є безпідставними. Суд звертає увагу, що довіреність була видана Департаментом патрульної поліції, а тому відсутність у УПП у Львівській області ДПП власної печатки не свідчить про неможливість накладення на її копію печатки установи, що її видало.
38.          Отже, апеляційна скарга УПП у Львівській області ДПП підписана представником останнього за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва.
39.          Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що апеляційна скарга, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України, підлягає поверненню.
40.          Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
41.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
42.          Отже, оскільки під час ухвалення судового рішення суд апеляційної інстанції порушень норм процесуального права не допустив, тому Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
V. Судові витрати
43.          Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
44.          Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
45.          Касаційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
46.          Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 07  лютого 2018 року в цій справі залишити без змін.
47.          Судові витрати не розподіляються.
48.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                          М.І. Смокович