СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р.                                                                         Справа № 922/4004/19  

Колегія   суддів   у   складі:  головуючий  суддя  Шевель О.В.,  суддя Крестьянінов О.О., суддя  Фоміна В.О. 
за участю секретаря судового засідання Пронози А.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" (вх. №1103 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2020, ухвалене суддею Кухар Н.М. у приміщенні господарського суду Харківської області 05.03.2020 о 16:20 год (повне рішення складено та підписано 16.03.2020) у справі №922/4004/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м.Харків, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 
Фізична особа - підприємець Костін Андрій Сергійович, с.Березівка Харківського району Харківської області, 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Омега", м.Харків, 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустрія Транс Ком", м.Харків,   
Товариство з обмеженою відповідальністю "Грин Трек", м.Київ, 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайм Прайм ЛТД", м.Київ,   
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома", с.Мартове Печенізького району Харківської області,
про визнання виконаним зобов`язання,
                                                             
                                                            ВСТАНОВИЛА:
Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2020  позовні вимоги задоволено повністю. Визнано виконаним зобов`язання з постачання товару ТОВ "Азотфострейд" перед ТОВ "Агрома" за договором поставки №04/02-2 від 04.02.2019. Стягнуто з ТОВ "Агрома" на користь ТОВ "Азотфострейд" витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.
Суд першої інстанції зазначив, що поставлений за договором товар, згідно з видатковими накладними, отримано директором ТОВ "Агрома" ОСОБА_1 , як покупцем за Договором поставки № 04/02-2 від 04.02.2019 та як вантажоодержувачем за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 08/04. Надаючи оцінку запереченням відповідача щодо факту отримання товару за видатковими накладними, які представниками відповідача не підписувались та не засвідчувались печаткою ТОВ "Агрома", а також за неналежно оформленими товарно-транспортними накладними, суд вказав, що в судовому засіданні були досліджені докази, а саме, оригінали всіх документів, які долучені були до матеріалів справи, та встановлено, що копії, які долучені до матеріалів справи, повністю відповідають оригіналам; із наданих доказів вбачається, що дійсно деякі з них містять недоліки, про які зазначає відповідач, разом з тим, щодо накладних, які містять печатку підприємства відповідача, проте не містять прізвища особи та довіреності на отримання товару - відповідачем не було надано доказів того, що печатка зникла чи була вкрадена, тобто вибула з володіння відповідача; податкова звітність відповідача свідчить про те, що контролюючим податковим органом зафіксовано сплату відповідачем ПДВ за отриманий від позивача товар в рамках договору поставки № 04/02-2 від 04.02.2019 за відповідними видатковими накладними; треті особи на стороні позивача (перевізники) наголошують на тому, що товар за спірними видатковими накладними був отриманий відповідачем; товарно-транспортні накладні містять всі необхідні дані, які відображають умови перевезення вантажу, дають змогу ідентифікувати товар, учасників такого перевезення (транспортування); суд вважає, що наявність або відсутність окремих документів та помилки у їх оформлені не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни  у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його діяльністю мали місце; відповідно до наданого позивачем висновку проведеної Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судово-економічної експертизи №8/14СЕ-20 від 29.01.2020, наявні докази в сукупності підтверджують здійснення господарської операції в рамках виконання договору поставки № 04/02-2 від 04.02.2019 на загальну суму 7740297,85 грн.; оглянувши наданий відповідачем висновок Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса, складений за результатами проведення судової економічної експертизи №4135, суд встановив, що на дослідження відповідачем було надано лише частину документів, які є предметом дослідження в рамках справи №922/4004/19, тому вказаний висновок не враховано судом при вирішенні спору.
Відповідач із рішенням не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви.
Апелянт визнає частину документів, якими позивач підтверджує здійснення поставок за договором, водночас, за твердженням відповідача, керівник чи інші уповноважені особи ТОВ "Агрома" замовлення, передбачені додатками № 10 - 15, не робили, що вбачається з наданих позивачем копій документів, де відсутні підписи з боку відповідача та відтиски печатки ТОВ "Агрома"; видаткові накладні, які складено починаючи з квітня 2019 року, відповідач також не підписував; за твердженням апелянта, ТОВ "Азотфострейд" в порушення податкового законодавства сформувало показники податкової звітності на підставі первинних документів, які не містили обов`язкових реквізитів; із посиланням на постанови Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 03.02.2020 у справі №909/1073/17, від 29.01.2020 у справі №916/922/19 апелянт вказує, що суд мав дослідити окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання послуг за договором, а також зазначає, що суд не взяв до уваги, що відповідач уже в березні 2019 року почав співпрацювати з іншими постачальниками мінеральних добрив; пояснення третіх осіб, а також експертний висновок №8/14СЕ-20 від 29.01.2020, на думку апелянта, суд безпідставно взяв до уваги, оскільки вказані документи були надані з порушенням установлених законом строків; відтиск печатки на документах не є обов`язковим, печатки юридичних осіб не реєструються в жодних органах і можуть бути виготовлені будь-якою особою; позивачем не доведено, що спірний товар дійсно було відвантажено і що відповідач відмовився підписати документи про його прийняття; на більшості товарно-транспортних накладних відсутні підписи водіїв; відповідач не використовував мінеральне добриво, яке, за твердженням позивача, було поставлено згідно з договором; ухвалу суду від 18.02.2020 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень з порушенням встановлених строків; судом було відмовлено в задоволенні всіх наданих відповідачем клопотань.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2020 відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 12.05.2020, встановлено учасникам справи строк до 07.05.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо. 
07.05.2020, тобто в межах установленого судом строку, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що наявність або відсутність окремих документів та помилки у їх оформлені не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни  у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його діяльністю мали місце; на думку позивача, факт належного виконання ним договору, укладеного з відповідачем, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами; позивач також зазначає, що відповідачем в апеляційній скарзі було наведено нове обґрунтування його правової позиції, яке не наводилося в суді першої інстанції, а також надано новий доказ, що не був предметом дослідження в суді першої інстанції - "Звіт про використання добрив та пестицидів під урожай 2019 року". Також, на думку позивача, дані податкового обліку відповідача свідчать про фактичне здійснення та визнання з боку ТОВ "Агрома" відповідних господарських операцій з постачання товару. Позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Третя особа, ТОВ "Індустрія Транс Ком", також у межах установленого судом строку, звернулася з заявою (вх.№4302 від 07.05.2020), в якій просить здійснювати розгляд справи без участі представника даного товариства, оскаржуване рішення залишити без змін, у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
08.05.2020 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від третьої особи - ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Омега" (направлений поштою 05.05.2020, тобто в межах установленого судом строку), в якому даний учасник справи, стверджуючи про доведеність фактів наявності перевезення мінеральних добрив на адресу ТОВ "Агрома", відображення цих фактів у податковій звітності, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишити оскаржуване рішення без змін, розгляд справи провести без участі представника ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Омега".
08.05.2020 судом також отримано відзив третьої особи - ФОП Костіна А.С. (направлений поштою 05.05.2020, тобто в межах установленого судом строку), в якому даний учасник справи зазначає, що ним як перевізником виконано умови договору перевезення та доставлено відповідачеві мінеральні добрива за договором поставки №04/02-2 від 04.02.2019. ФОП Костін А.С. просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, відмовити в задоволенні апеляційної скарги, розглянути справу без його участі. 
Ухвалою від 12.05.2020 у судовому засіданні, в якому були присутні представники позивача та відповідача, було оголошено перерву до 28.05.2020. Вказаною ухвалою також залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Грин Трек" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайм Прайм ЛТД", зобов`язано позивача, ТОВ "Азотфострейд", терміново надіслати на адресу ТОВ "Грин Трек" та ТОВ "Тайм Прайм ЛТД" копію позовної заяви з додатками; докази надіслання надати суду; зобов`язано відповідача, ТОВ "Агрома", терміново надіслати на адресу ТОВ "Грин Трек" та ТОВ "Тайм Прайм ЛТД" копію апеляційної скарги з додатками; докази надіслання надати суду.
18.05.2020 апелянт надав письмові пояснення, в яких зазначає про недоліки оформлення документів, копії яких додано до позовної заяви, вказує на те, що транспортні засоби ТОВ "Агрома" не здійснюють перевезення небезпечних вантажів, оскільки не мають відповідних на те дозвільних документів. Стосовно пояснень та документів, наданих ФОП Костіним А.С. та ТОВ "Індустрія Транс Ком" до суду першої інстанції, апелянт зазначає, що є незрозумілим, чому ОСОБА_1 не засвідчила своїм підписом факт отримання товарів, адже при особистому прийомі товарів вона мала б таку змогу, а водій розвантажував товар незважаючи на те, що ОСОБА_1 не підписувала документи; щодо пояснень та документів, наданих до суду першої інстанції ТОВ "Транспортно-експедиційна компанія "Омега", апелянт зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження повноважень особи, яка отримала відповідні товарно-матеріальні цінності. Також апелянт вказує, що перевізники від ТОВ "Азотфострейд" приїздили на територію ТОВ "Агрома" не тільки з метою поставки товарів відповідно до договору №04/02-2 від 04.02.2019, а й з метою отримання товарів, які були придбані в рамках іншого договору №01/02-С від 01.02.2019. Апелянт посилається на те, що наразі у провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/2115/19 за позовом ТОВ "Азотфострейд" до ТОВ "Агрома" про стягнення основного боргу в розмірі 4085633,85 грн. та пені в розмірі 275030,17 грн. за договором поставки №04/02-2 від 04.02.2019, в якій позивач звертався до суду з клопотанням про повернення до підготовчого провадження, а після того, як у вказаному клопотанні було відмовлено, звернувся з позовом у даній справі №922/4004/19 про визнання зобов`язання виконаним. 
До вказаних пояснень від 18.05.2020 апелянт, ТОВ "Агрома", додав докази надіслання копії апеляційної скарги третім особам, яких було залучено ухвалою суду від 12.05.2020 - ТОВ "Грин Трек" та ТОВ "Тайм Прайм ЛТД".
20.05.2020 позивач на виконання ухвали суду від 12.05.2020 надав докази направлення позовної заяви з додатками на адресу ТОВ "Грин Трек" та ТОВ "Тайм Прайм ЛТД".
26.05.2020 позивач надав письмові пояснення, в яких зазначає, що недоліки оформлення первинних документів, зокрема, відсутність на деяких додатках до договору, видаткових накладних та товарно-транспортних накладних підпису або печатки ТОВ "Агрома" обумовлена тим, що поставка добрив здійснювалася на взаємодовірливих умовах, а особи, яка повинна була підписати документи, найчастіше не було на місці вивантаження товару; також, із посиланням на практику Верховного Суду (постанови від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 27.02.2018 у справі №813/1766/17, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16, від 17.04.2018  у справі №820/475/17, від 04.11.2019 у справі №905/49/15) зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних  (зокрема, з податкової звітності) вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
У судовому засіданні 28.05.2020 представники позивача та відповідача підтримали викладену ними письмово правову позицію.
Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не направили своїх представників для участі в судовому засіданні.
В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України. 
Присутні в судовому засіданні представники позивача та відповідача погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.
За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними. 
04.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрома" (відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 04/02-2 (т.1, а.с.51), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю товар у кількості та на умовах, визначених цим договором, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.
Відповідно до п. 2.1 договору поставки, сторони домовилися, що постачальник передає покупцю товар у кількості, визначеної додатками до даного договору. Загальна кількість товару за даним договором визначається кількістю товару, зазначеного в додатку до даного договору.
Товар повинен бути сертифікований, а якість товару - відповідати ДСТУ і вимогам, що пред`являються до такого виду товарів (п. 2.2 договору).
Згідно з п. 3.1 договору поставки, постачальник поставляє покупцю товар окремими партіями, за ціною та місцем поставки, зазначеному в додатку до даного договору.
Також, умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору поставки сторони погодили умови поставки, порядок відвантаження та приймання товару.
Так, покупець приймає і перевіряє товар за кількістю в місці отримання товару від постачальника. У разі виявлення розбіжностей оформлюється акт розбіжностей.
Факт передачі товару покупцю виникає в момент приймання товару, та підтверджується видатковою накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін та отриманням довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей.
Згідно з п. 8.1 договору поставки, взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регламентуються чинним законодавством України.
Сторонами визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами обох сторін і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Після закінчення терміну дії цього договору, договір може бути пролонгований за домовленістю сторін до 31 грудня 2019 року (п. 8.4 договору).
На підтвердження факту виконання зі сторони ТОВ "Азотфострейд" договору поставки № 04/02-2 від 04.02.2019 позивачем надано до матеріалів справи копії додатків (1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15), якими, за твердженням позивача, сторонами були погоджені: найменування товару, що постачається, умови поставки (порядок відвантаження), строк поставки товару, його вартість та строк оплати.
Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що товар згідно з додатками 1 - 9 було поставлено позивачем відповідачеві у лютому - березні 2019 року, на підтвердження зазначених обставин позивачем надано копії відповідних видаткових та товарно-транспортних накладних.  
Із вищевказаних доказів (т.1, а.с. 52 - 82), що стосуються виконання договору у лютому - березні 2019 року, вбачається наступне.
04.02.2019 на виконання умов договору поставки між сторонами було укладено додаток № 1 до договору, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов`язався поставити покупцю (відповідачу) товар (нітроамофоска) у кількості 24,3т вартістю 330492,15 грн до 10.02.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 28.02.2019 (п. 3 додатку).
04.02.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (нітроамофоска) у кількості 24,3 тони вартістю 330492,15 грн згідно з видатковою накладною № РН-000030.
10.02.2019 між сторонами було укладено додаток № 2 до договору поставки, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (селітра аміачна) у кількості 67,0 тони вартістю 737067,00 грн до 11.02.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 28.02.2019 (п. 3 додатку).
10.02.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (селітра аміачна) у кількості 67,0 т вартістю 737067,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000031.
27.02.2019 між сторонами було укладено додаток № 3 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, а саме: (NPK MAKOSH з бором) кількістю 12,0 т вартістю 180000,00 грн; добриво аміачно-нітратне (біг-бег) кількістю 2,0 т вартістю 18000,00 грн; карбамід с/г кількістю 7,0 т вартістю 70003,50 грн; карбамід фасований (50 кг) кількістю 9,0 т вартістю 110700,00 грн; нітроамофоска 16:16:16 фас кількістю 11,025 т вартістю 143330,50 грн; всього товар на загальну суму 522034,00 грн, строк поставки якого до 28.02.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 31.03.2019 (п. 3 додатку).
27.02.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (NPK MAKOSH з бором, добриво аміачно-нітратне (біг-бег), карбамід с/г, карбамід фасований, нітроамофоска 16:16:16 фас) вартістю 522034,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000043.
27.02.2019 між сторонами було укладено додаток № 4 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (аміачна селітра (нітрат амонію) у кількості 30,0 т вартістю 339030,00 грн до 28.02.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 31.03.2019 (п. 3 додатку).
27.02.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (аміачна селітра (нітрат амонію) кількістю 30,0 т вартістю 339030,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000044.
28.02.2019 між сторонами було укладено додаток № 5 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (аміачна селітра) у кількості 40,0 т вартістю 456000,00 грн до 10.03.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 10.03.2019 (п. 3 додатку).
01.03.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (аміачна селітра) кількістю 40,0 т вартістю 456000,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-000055.
28.02.2019 між сторонами було укладено додаток № 6 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (аміачна селітра (нітрат амонію) у кількості 34,0 т вартістю 387600,00 грн до 10.03.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 10.03.2019 (п. 3 додатку).
06.03.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (аміачна селітра (нітрат амонію) кількістю 34,0 т вартістю 387600,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000054.
06.03.2019 між сторонами було укладено додаток № 7 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (аміачна селітра (нітрат амонію) у кількості 12,0 т вартістю 139212,00 грн до 10.03.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 10.03.2019 (п. 3 додатку).
06.03.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (аміачна селітра (нітрат амонію) у кількості 12,0 т вартістю 139212,00 грн, згідно з видатковою вкладною № РН-0000052 та згідно товарно-транспортних накладних 06/03/01, 06/03/2.
16.03.2019 між сторонами було укладено додаток № 8 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (аміачна селітра) у кількості 69,3 т вартістю 790020,00 грн до 20.03.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 30.03.2019 (п. 3 додатку).
16.03.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) товар (аміачна селітра) у кількості 69,3 т вартістю 790020,00 грн, згідно з видатковою накладною № РН-0000119 та згідно з товарно-транспортними накладними 16/03/01, 16/03/2, 16/03/3.
17.03.2019 між сторонами було укладено додаток № 9 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (аміачна селітра) у кількості 61,1 т вартістю 764940,00 грн до 30.03.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 30.03.2019 (п. 3 додатку).
17.03.2019 позивачем (постачальником) було поставлено відповідачу (покупцю) обумовлений товар (аміачна селітра) у кількості 61,1 т вартістю 764940,00 грн, згідно з видатковими накладними № РН-0000120, № РН-0000121, № РН-0000122 та згідно з актом надання транспортних послуг, а також згідно з товаро-транспортною накладною 17/03 від 17.03.2019.
Факт здійснення поставок згідно з вказаними документами у лютому - березні 2019 року на загальну суму 4466395,15 грн. відповідачем не заперечується.
Також у матеріалах справи (т.1, а.с. 83 - 209)  містяться копії документів, що надані позивачем на підтвердження здійснення поставок на загальну суму 3276573,00 грн. у квітні - травні 2019 року, а саме:
- додаток № 10 від  04.04.2019 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (мінеральні добрива гранульовані, фосфорні (Superfosfat prosty (Granulowany)) у кількості 96 т вартістю 864000,00 грн, строк поставки товару до 20.04.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 25.04.2019 (п. 3 додатку); видаткові накладні: № РН-0000136, №РН-0000137, № РН-0000141, № РН-0000146 від 04.04.2019, 05.04.2019, 12.04.2019 та 16.04.2019 на поставку вказаного товару (мінеральні добрива гранульовані, фосфорні (Superfosfat prosty (Granulowany)) у кількості 96 т на загальну суму 864000,00 грн; акт надання транспортних послуг та товарно-транспортні накладні № 1 від 04.04.2019, № 1 від 05.04.2019, № 1 від 12.04.2019, № 1 від 16.04 2019;
- додаток № 11 від 16.04.2019 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар на умовах самовивозу (аміачна селітра (нітрат амонію) у кількості 59,4 т вартістю 677160,00 грн, строк поставки товару до 25.04.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 30.04.2019 (п. 3 додатку); видаткові накладні: №РН-0000181, № РН-0000182, № РН-0000183 від 16.04.2019, 17.04.2019 та 19.04.2019 на поставку вказаного товару (аміачна селітра (нітрат амонію) у кількості 59,4 т на загальну суму 677160,00 грн;
- додаток № 12 від 18.04.2019 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (карбомідно-аміачна суміш № 32) у кількості 71 т вартістю 674571,00 грн, строк поставки товару до 25.04.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 30.04.2019 (п. 3 додатку); видаткові накладні: № РН-0000167, № РН-0000185, № РН-0000186 від 18.04.2019, 22.04.2019 та 23.04.2019 на поставку обумовленого товару (карбомідно-аміачна суміш №32) у кількості 71 т на загальну суму 674571,00 грн., а також товарно-транспортна накладна № 97/190419, акт надання послуг, товарно-транспортні накладні № 1 від 22.04.2019, № 1 від 23.04.2019;
- додаток № 13 від 27.04.2019 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (аміачна селітра (фас. 1000 кг)) у кількості 19 т вартістю 171000,00 грн, строк поставки товару до 28.04.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 30.04.2019 (п. 3 додатку); видаткова накладна № РН-0000187 від 27.04.2019 на поставку обумовленого товару (аміачна селітра (фас. 1000 кг)) у кількості 19 т вартістю 171000,00 грн., а також товарно-транспортна накладна № 27/04 та акт надання транспортно-експедиційних послуг №62 від 27.04.2019;
- додаток № 14 від 07.05.2019 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (суперфосфат простий) у кількості 60 т вартістю 648000,00 грн, строк поставки товару до 08.05.2019 (п. 4 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 10.05.2019 (п. 3 додатку); видаткова накладна № РН-0000188 від 07.05.2019 на поставку обумовленого товару (суперфосфат простий) у кількості 60 т вартістю 648000,00 грн., а також товарно-транспортні накладні № 1, № 2, № 3 від 07.05.2019 та акти надання транспортно  -експедиційних послуг №№ 63, 64, 65 від 07.05.2019;
- додаток № 15 від 27.05.2019 до договору, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити покупцю товар (амонію нітрат (селітра аміачна) марки Б) у кількості 22 т вартістю 242022,00 грн, строк поставки товару до 30.05.2019 (п. 4 додатку), самовивіз (п. 2 додатку), а покупець зобов`язався сплатити постачальнику вартість товару до 31.05.2019 (п. 3 додатку); видаткова накладна № РН-0000205 від 27.05.2019 на поставку обумовленого товару (амоній нітрат (селітра аміачна) марки Б) у кількості 22т вартістю 242022,00 грн.
З метою виконання умов договору поставки № 04/02-2 від 04.02.2019, позивачем як постачальником було задіяно окремих перевізників, а саме, ним були укладені відповідні договори про організацію перевезення вантажів автотранспортом та про надання транспортно-експедиційних послуг із перевізниками вантажу - Фізичною особою - підприємцем Костіним Андрієм Сергійовичем, Товариством з обмеженою відповідальністю "Грин Трек", Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія Омега", Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустрія Транс Ком".
Позивачем на підтвердження факту наявності у нього спірного товару надано суду першої інстанції докази придбання товару у офіційних дистриб`юторів за відповідними договорами купівлі-продажу (а саме з: ПАТ "Дніпроазот", ТОВ "УТК Хімальянс", ТОВ "Белор Україна", ТОВ "ТБ "Новаагро", ТОВ "Агромікстерра", ДП "Агроцентр Єврохім-Україна", TOB "ВВМ Трейдінг", ТОВ "Інвест Агро Логістик", ПрАТ "Украгро НПК"), з подальшим постачання вказаних мінеральних добрив відповідачу за спірним Договором поставки №04/02-2 від 04.02.2019.
Відповідач - ТОВ "Агрома", заперечує факт підписання  додатків № 10 - 15 до договору та отримання товару за  видатковими накладними №РН-0000136 від 04.04.2019; № РН-0000137 від 05.04.2019; № РН-0000141 від 12.04.2019; № РН-0000146 від 16.04.2019; № РН-0000181 від 16.04.2019; № РН-0000182 від 17.04.2019; № РН-0000183 від 19.04.2019; № РН-0000167 від 18.04.2019; № РН-0000185 від 22.04.2019; № РН-0000186 від 23.04.2019; № РН-0000187 від 27.04.2019; № РН-0000188 від 07.05.2019; № РН-0000205 від 27.05.2019 на загальну суму 3276573,00 грн., посилаючись на те, що вказані додатки та видаткові накладні представниками відповідача не підписувались та не засвідчувались печаткою ТОВ "Агрома".
За таких обставин, ТОВ "Азотфострейд", вважаючи свої права порушеними, звернулося до господарського суду з даним позовом, в якому наполягає на тому, що ТОВ "Азотфострейд" повністю, своєчасно та належним чином виконало свої зобов`язання за договором поставки № 04/02-2 від 04.02.2019 та у період з 04.02.2019 по 27.05.2019 поставило відповідачу товар за видатковими накладними та згідно товарно-транспортних накладних товар (мінеральні добрива) на загальну суму 7740297,85 грн.
Місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги - з наведених вище підстав.
Надаючи оцінку відповідному висновку місцевого господарського суду, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів погоджується з ним з огляду на наступне.
Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.
Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач в обґрунтування тверджень про неотримання від позивача товару у квітні - травні 2019 року посилається на неналежне оформлення додатків до договору № 10 - 15, а також первинних документів - видаткових накладних, товарно-транспортних накладних тощо, зокрема, зазначаючи про відсутність на вказаних документів підписів уповноваженого представника ТОВ "Агрома".
Також апелянтом зазначено, що у копіях документів у матеріалах справи наявні такі, що є нерозбірливими і деякі відомості неможливо розгледіти, наприклад, товарно-транспортні накладні, які знаходяться у першому томі справи на сторінках № 129, 130, 136, 139.
Щодо нерозбірливості копій документів, то, як вбачається з оскаржуваного рішення, місцевим господарським судом були досліджені докази, а саме оригінали всіх документів, які долучені були до матеріалів справи, також заслухано пояснення директора позивача Солом`янюк С.В. з приводу складання всіх первинних документів.
В ході апеляційного провадження, а саме, в судових засіданнях 12.05.2020 та 28.05.2020 судом було досліджено оригінали товарно-транспортних накладних №723210, №723208, копії яких долучено позивачем до справи (т. 1, а.с. 129, 130 та повторно - т.1, а.с.136, 139) і встановлено, що із вказаних накладних можливо встановити інформацію про перевезення, також на них наявний відтиск печатки ТОВ "Агрома". 
Щодо посилань апелянта на те, що будь-яка особа може виготовити печатку підприємства (використання якої на теперішній час не є обов`язковим), колегія суддів зазначає, що вказані твердження ґрунтуються на припущеннях, та погоджується з висновком місцевого господарського суду, не спростованим апелянтом -  про те, що відповідачем не було надано доказів вибуття печатки з його володіння або виготовлення відповідної печатки будь-якою іншою особою.
Стосовно посилань на неналежне оформлення первинних документів, колегія суддів зазначає, що відповідні недоліки, на які вказує відповідач дійсно мають місце.
Разом з тим, у відповідності до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням приписів вищенаведеної процесуальної норми, колегія суддів зазначає, що первинні документи є не єдиним доказом здійснення відповідних господарських операцій.
А саме, згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 03.02.2020 у справі №909/1073/17, від 29.01.2020 у справі №916/922/19, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. А відтак, окрім обставин оформлення первинних документів має бути досліджено наявність або відсутність реального надання послуг за договором.
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ визначено як такий, що містить відомості про господарську операцію. Утім первинний документ не підтверджує здійснення господарської операції, а лише містить відомості про неї.
З огляду на положення п. 44.1 ПК України, облік доходів, витрат та інших показників звітності платника податків здійснюють на підставі первинних документів.
Тому колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було правомірно взято до уваги наявні в матеріалах справи дані щодо відображення спірних поставок у податковому обліку обох сторін.
Відповідно до п. 187.1 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань із постачання товарів/послуг є дата, яка припадає на додатковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
- дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника додатку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі, якщо такої немає, - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
- дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, усі податкові накладні  були зареєстровані  позивачем - ТОВ "Азотфострейд" за першою подією - "відвантаження товарів"; направлені за допомогою програмного комплексу "M.E.Doc" на адресу відповідача - ТОВ "Агрома" для їх погодження, та були погоджені відповідачем - ТОВ "Агрома", зареєстровані в єдиному реєстрі податкових накладних і включені до складу податкових зобов`язань декларації з податку на додану вартість відповідного місяця.
Відповідач - ТОВ "Агрома", у свою чергу, включив отримані зареєстровані податкові накладні до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість відповідного місяця.
Таким чином, ще на стадії погодження податкових накладних ТОВ "Агрома" мало змогу відхилити реєстрацію тих податкових накладних, по яких, як стверджує відповідач, ТОВ "Агрома" не отримувало товарно-матеріальні цінності. Однак відповідач таких дій не вчинив, чим фактично підтвердив отримання товару за спірними документами.
Окрім того, податкова звітність відповідача як суб`єкта господарювання свідчить про те, що контролюючим податковим органом зафіксовано сплату відповідачем ПДВ за отриманий від позивача товар в рамках договору поставки № 04/02-2 від 04.02.2019 за вказаними вище видатковими накладними.
Вищевказане підтверджується наявним у матеріалах справи листом ГУ ДПС у Харківській області за № 6082/фоп/20-0-53-04-15 від 02.12.2019 (т.1, а.с.243), в якому податковим органом зазначено про відсутність розбіжностей між задекларованими податковими зобов`язаннями ТОВ "Азотфострейд" та задекларованим ТОВ "Агрома" отриманим податковим кредитом від ТОВ "Азотфострейд" в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за період лютий - травень 2019 року.
За приписами п. 201.1 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Зі змісту ст. 36 ПК України випливає, що платники податку зобов`язані самостійно декларувати свої податкові зобов`язання та визначати відповідність проведення ними операцій.
З урахуванням наведеного, суб`єкт господарювання має право визначити податкове зобов`язання та задекларувати його в момент отримання грошових коштів за отриманий товар.
В апеляційній скарзі відповідач стверджував, що ТОВ "Азотфострейд" в порушення податкового законодавства сформувало показники податкової звітності на підставі первинних документів, які не містили обов`язкових реквізитів, при цьому ТОВ "Агрома" як покупець має право лише звіряти дані і не має права скасувати податкову накладну, адже така процедура не передбачена чинним законодавством.
Стосовно вказаних аргументів колегія суддів зазначає, що, як було встановлено вище та не спростовано відповідачем під час апеляційного розгляду справи, ТОВ "Агрома" було задекларовано податковий кредит, розмір якого збігається з задекларованими податковими зобов`язаннями ТОВ "Азотфострейд", а, відповідно, і з зареєстрованими податковими накладними постачальника - що свідчить про те, що податкові накладні, складені постачальником на підставі видаткових накладних, враховано відповідачем як покупцем товару в його податковому обліку (в податкових деклараціях з ПДВ), тобто фактично визнано реальність даної господарської операції.
У відповідності до п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених   статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Згідно зі ст.102 Податкового кодексу України, на яку міститься посилання у вищевказаній нормі, зокрема, п. 102.1, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Як вбачається зі змісту вказаних норм та фактичних обставин справи, строк подання  ТОВ "Агрома" уточнюючої декларації, якою дане товариство може внести виправлення у податкову декларацію стосовно спірного періоду (квітень - травень 2019 року), станом на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції не минув. 
Однак на вказаний час відповідач такого уточнення не здійснив, що додатково свідчить про фактичне визнання ним спірних господарських операцій з поставки йому позивачем товару за договором №04/02-2 від 04.02.2019. 
Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанції доказів, що могли б бути визнані більш вірогідними, ніж відомості податкового обліку, на які посилається позивач і якими, на думку суду апеляційної інстанції підтверджується факт здійснення відповідної господарської операції з поставки позивачем відповідачу товару за договором №04/02-2 від 04.02.2019 у лютому - травні 2019 року, згідно з даними податкового обліку, сформованими у відповідності до первинних документів, копії яких надано позивачем до матеріалів справи.
Посилання відповідача на те, що співпадіння загальних даних податкового обліку сторін, про яке зазначено в листі ГУ ДПС у Харківській області від 02.12.2019, зумовлено тим, що ТОВ "Агрома" включало до податкового кредиту суми не лише за даним договором №04/02-2 від 04.02.2019, але і за іншими правочинами, укладеними між сторонами, колегія суддів не вважає належними аргументами, оскільки відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанції жодних доказів на підтвердження зазначених посилань.
Апелянт, ставлячи під сумнів факт поставки товару у спірний період, зазначає про непідтвердженість наявності ліцензії у перевізників, про те, що ТОВ "Агрома", яке в деяких товарно-транспортних накладних зазначене як перевізник, не є перевізником і його транспортні засоби несправні, про те, що вже у березні 2019 року відповідач почав співпрацювати з іншими постачальниками мінеральних добрив тощо. 
Однак, на думку суду апеляційної інстанції, вказані аргументи не можуть бути визнані переконливими і є такими, що ґрунтуються на припущеннях - оскільки навіть у випадку підтвердження відсутності ліцензії відповідне не є обставиною, що фактично унеможливила б здійснення перевезення, залучення інших постачальників також не свідчить про припинення правовідносин з позивачем, враховуючи, що в матеріалах відсутні докази вжиття відповідачем будь-яких дій, спрямованих на розірвання  договору №04/02-2 від 04.02.2019, який, відповідно до п.8.4, діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Колегія суддів також зазначає, що ТОВ "Агрома" не надано суду першої інстанції доказів на підтвердження факту несправності наявних у нього транспортних засобів та їх непридатності до здійснення перевезень.
Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що місцевий господарський суд безпідставно взяв до уваги пояснення третіх осіб - перевізників, а також експертний висновок №8/14СЕ-20 від 29.01.2020, що були надані з порушенням установлених законом строків.
Колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, відповідні докази дійсно були подані позивачем та третіми особами з порушенням строків.
Згідно з ч.2 ст.277 ГПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Як було встановлено вище, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на дослідженні всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, насамперед - на даних податкового обліку, доказового значення яких відповідачем не спростовано і з яких вбачається, що відповідач фактично підтвердив отримання від ТОВ "Азотфострейд" товару №04/02-2 від 04.02.2019 за поставками квітня - травня 2019 року в зазначеному позивачем обсязі шляхом включення отриманих зареєстрованих податкових накладних до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість та невнесення виправлень у відповідну декларацію станом на час розгляду даної справи та її апеляційного перегляду.
Отже, посилання апелянта на те, що судом враховано також і докази, подані з порушенням установлених строків, на думку колегії суддів, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідне не призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт також зазначає, що ухвалу суду від 18.02.2020 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень з порушенням встановлених строків; судом було відмовлено в задоволенні всіх наданих відповідачем клопотань.
Проте в ході апеляційного провадження ним не доведено, що вищезазначене є порушенням норм процесуального права, які у відповідності до ст.277 ГПК можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Окрім того, щодо клопотань про витребування доказів та про залучення третіх осіб - ТОВ "Грин Трек" та ТОВ "Тайм Прайм ЛТД" - колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вказані товариства було залучено до участі у справі як третіх осіб, також судом апеляційної інстанції оглянуто оригінали доказів, про витребування яких просив відповідач, зокрема, товарно-транспортних накладних, копії яких знаходяться в матеріалах справи (т.1, а.с. 129, 130, 136, 139), однак за результатами вчинення вищевказаних процесуальних дій не було встановлено обставин, що могли б стати підставою для скасування оскаржуваного рішення та відмови в позові.  
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було правомірно задоволено позовні вимоги, доводи апелянта не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. 
Суд апеляційної інстанції в ході даного провадження надав належну оцінку наявним у справі доказам та доводам сторін, водночас, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2020 у справі №922/4004/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено   09.06.2020 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Шевель

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов  

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна