Київський апеляційний суд 

 

П О С Т А Н О В А 
 
І м е н е м     У к р а ї н и 
            
11 березня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Губи В.В., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Губи В.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки            м. Дніпропетровська, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.02.2020 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Як встановив суд, 19 грудня 2019 року о 00 годин 10 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "Volkswagen Golf" д/н НОМЕР_1 на перехресті вул. Верховинної та вул. Крамського в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 16.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу" не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, рухаючись по другорядній дорозі, не дала дорогу  автомобілю "Audi" д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. 
В апеляційній скарзі захисник Губа В.В. зазначає про недотримання суддею місцевого суду вимог закону, якими визначено завдання провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Так, порушуючи принцип змагальності сторін та безпосередності дослідження доказів, суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відкладення судового засідання у зв`язку з проведенням експертного дослідження, і взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення, в якому поліцейський на власний розсуд лише на підставі пояснень водія ОСОБА_1 виклав суть правопорушення, а тому ОСОБА_2 відмовилася його підписувати. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, як стверджує захисник, унеможливлює прийняття законного та обґрунтованого судового рішення. 
______________________________________________________________________________
Справа № 33/824/1285/2020                               Постанова винесена суддею Степановою С.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
Крім того, вказує на недотримання вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України                    № 1395 від 07.11.2015 року, при складанні схеми місця ДТП, яка не містить підпису ОСОБА_2 , серії та номеру протоколу про адміністративне правопорушення, до якого ця схема додана. Що стосується письмових пояснень у справі, то відповідна особа не зазначена як свідок у протоколі і в поясненнях не відображені відомості, які мають відношення до дорожньо-транспортної пригоди. 
Разом з тим стороною захисту було отримано висновок експертного автотехнічного дослідження № ED-1733-3-1486.20 від 20.02.2020 року, який не було досліджено судом у зв`язку з відмовою в задоволенні клопотання і у відповідності з яким у діях          ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР. 
З огляду на викладене захисник просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
До апеляційного суду ОСОБА_2 , яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася і відомості про поважні причини неявки не надала. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП її неявка не перешкоджає розгляду справи.
Вислухавши пояснення захисника Губи В.В., яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про порушення ОСОБА_2 вимог ПДР є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено обставини і суть вчиненого               ОСОБА_2 правопорушення, письмових поясненнях потерпілого ОСОБА_1 , схемі місця ДТП, рапортах поліцейських, протоколі огляду транспортного засобу.
Так, з пояснень потерпілого вбачається, що 19 грудня 2020 року близько 00 годин 10 хвилин він, керуючи автомобілем "Audi", рухався по вул. Крамського. На перехресті з вул. Верховинною водій автомобіля "Volkswagen Golf"   ОСОБА_2 не дала дорогу його транспортному засобу, незважаючи на встановлений дорожній знак "Дати дорогу", внаслідок чого сталося зіткнення. На місце пригоди викликали поліцейських, після приїзду яких ОСОБА_2 запропонувала не оформляти факт ДТП, оскільки визнавала вину, не мала полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності і побоювалася, що її позбавлять права керування транспортними засобами, зобов`язавшись відшкодувати збитки. Однак після визначення приблизної суми ремонту 150 000 гривень вона погодилася віддати лише 15 000 гривень.
Пояснення потерпілого стосовно механізму дорожньо-транспортної пригоди, виклику поліцейських та відмови в подальшому обох водіїв від оформлення матеріалів ДТП у зв`язку з тим, що водій автомобіля "Volkswagen Golf" д/н НОМЕР_1 не мала полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності та погодилася відшкодувати збитки, узгоджуються з рапортами поліцейських Управління патрульної поліції в місті Києві, які виїжджали на виклик і встановили, що ДТП сталася внаслідок невиконання водієм автомобіля "Volkswagen Golf" вимог дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", постановою про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. 
Схемою місця ДТП, яка містить дані про ділянку дороги, де сталася пригода, розташування дорожніх знаків і дорожньої розмітки, місце зіткнення транспортних засобів, характер і локалізацію механічних пошкоджень (пошкодження капота, бампера, правої фари і правого крила в автомобілі "Audi"), підтверджується, що ДТП сталася на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг - вул. Крамського, яка є головною дорогою, по якій прямо рухався автомобіль "Audi", та вул. Верховинної, яка є другорядною дорогою, з якої виїжджав автомобіль "Volkswagen Golf", рухаючись зліва направо відносно руху автомобіля "Audi".
Крім того, характер і локалізація механічних пошкоджень в автомобілі "Audi" підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 26.12.2019 року.
Стверджуючи про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, захисник не наводить мотивів, у чому саме полягає така невідповідність. 
Дійсно, в схемі місця ДТП не зазначено, до якого протоколу про адміністративне правопорушення вона додається. Однак зафіксовані в ній дані захисником не ставляться під сумнів, і відсутність підпису ОСОБА_2 об`єктивно пояснюється тим, що вона при складанні схеми присутня не було.
Що стосується письмових пояснень ОСОБА_3 , яка не вказана в протоколі як свідок, у відповідності до яких вона прибула на місце ДТП після зіткнення і стала свідком того, яка ОСОБА_2 зобов`язалася відшкодувати ОСОБА_1 завдані збитки, то вони і не покладались судом в основу прийнятого рішення.   
Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, суд правильно поклав їх в обґрунтування своїх висновків, і доводи апеляційної скарги, а також долучений захисником висновок експертного дослідження не спростовують таких висновків суду першої інстанції.
У відповідності з висновком експертного автотехнічного дослідження                                № ED-1733-3-1486.20 від 20.02.2020 року пояснення водія автомобіля "Volkswagen Golf" ОСОБА_2 з технічної точки зору спроможні, а тому враховувались експертом при проведенні дослідження. Пояснення водія автомобіля "Audi А4" ОСОБА_1 малоінформативні і тому перевірити, чи вони технічно спроможні, не виявляється можливим, а відтак вони не можуть бути враховані при проведенні дослідження. 
В даній дорожній обстановці водій автомобіля "Audi А4" ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.1.5, 2.3 "д", 12.3, 12.4, 12.9 "б" ПДР, за умови виконання яких мав технічну можливість шляхом застосування гальмування уникнути даної пригоди при допустимій швидкості руху 50 км/год. або мав рухатись із допустимою швидкістю 50 км/год. по своїй правій смузі руху. В діях водія ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п.1.5, 2.3 "д", 12.3, 12.4, 12.9 "б" ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з даною пригодою. 
В даній дорожній обстановці водій автомобіля "Volkswagen Golf" ОСОБА_2 повинна була діяти у відповідності до вимог п.п.1.5, 2.3 "д", 16.11 ПДР. Технічна можливість запобігти зіткненню визначається діями водія автомобіля "Audi А4"                  ОСОБА_1 , який мав технічну можливість своїми односторонніми діями уникнути даної пригоди, і причиною даної ДТП є невідповідність його дій вимогам п.п.1.5, 2.3 "д", 12.3, 12.4, 12.9 "б" ПДР. В діях водія автомобіля "Volkswagen Golf" ОСОБА_2 з технічної точки зору не вбачається невідповідностей у виконанні вимог ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою. 
Оцінюючи вказаний висновок у сукупності з іншими доказами, слід зазначити, що експерту як вихідні дані було надано пояснення потерпілого та пояснення ОСОБА_2 про те, що вона рухалася на автомобілі "Volkswagen Golf" по вул. Верховинній, перехрестя з вул. Крамського перетинала із швидкістю близько 5 км/год., ліворуч побачила автомобіль "Audi А4" та розраховувала, що встигає перетнути перехрестя. Цей  автомобіль наближався дуже швидко, як вона зрозуміла, зі швидкістю близько 70 км/год., тому зупинилась, щоб дати йому дорогу. Але відбулося зіткнення між передньою частиною її автомобіля та правим переднім крилом автомобіля "Audi А4". В момент перетину її автомобілем головної дороги автомобіль "Audi А4" знаходився на відстані 80-100 м від місця зіткнення. Контакт відбувся між передньою боковою частиною автомобіля "Audi А4" та передньою частиною автомобіля "Volkswagen Golf". 
Між тим, такі пояснення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні, зазначення нею швидкості руху автомобіля "Audi А4", відстані, на якій вона його побачила, які покладалися експертом в основу розрахунків, не підтверджуються об`єктивними даними. 
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих 16 січня 2020 року при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в ДТП, яка сталася 19 грудня 2019 року, вона невинувата. Коли викликали поліцейських, водій автомобіля "Audi" домовився з ними, щоб відносно нього не складали протокол. У свою чергу, вона домовилася з ним обопільно роз`їхатися, так як не мала полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності. 
Твердження ОСОБА_2 про винуватість ОСОБА_1 в ДТП і домовленість потерпілого з поліцейськими спростовуються поясненнями потерпілого та даними в рапортах поліцейських, у відповідності з якими було встановлено, що ДТП сталася внаслідок порушення водієм автомобіля "Volkswagen Golf" вимог ПДР, яка погодилася відшкодувати збитки, а тому обидва водії відмовилися від оформлення матеріалів справи. До того ж, враховуючи той факт, що автомобіль "Volkswagen Golf" було суттєво пошкоджено, про що повідомив ОСОБА_1 , згода ОСОБА_2 , яка вважає себе невинуватою, роз`їхатися лише тому, що вона не мала полісу, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є абсолютно нелогічними. 
Враховуючи викладене, висновок експертного дослідження та викладені в ньому пояснення ОСОБА_2 , які розцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що не відповідають дійсності, не приймаються до уваги. 
Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.
Стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.
Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу захисника Губи Валерії Валеріївни залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року, якою на  ОСОБА_2  накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 /двадцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського 

апеляційного суду                                                                                       Т.М. Тютюн