ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«12» травня 2020 року
м. Харків
справа № 641/5669/19-ц
провадження № 22ц/818/1894/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Колосовської А.Р.
учасники справи: 
заявниця – ОСОБА_1 , представниця заявниці – ОСОБА_2 
заінтересована особа – Харківська міська рада
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року в складі судді Фанда О.А.
в с т а н о в и в:
У липні 2019 року  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заява мотивована тим, що вона є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_3 Спадковим майном є квартира АДРЕСА_1 , яка належила на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживали в цій квартирі разом до смерті. Право спільної сумісної власності підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08 квітня 1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка була спадкоємицею після смерті ОСОБА_4 .

Зазначила, що відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Отже, спадкодавицею є ОСОБА_3 , в прізвищі якої допущено помилку у свідоцтві про право власності на майно, в якому вказано « ОСОБА_3 ». В свідоцтві про народженні українською мовою вказано прізвище « ОСОБА_3 ». Однак, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 за життя не вчиняла заходів щодо виправлення зазначених помилок, в даний час з відповідною заявою до суду має звертатись саме вона, яка є спадкоємицею за заповітом.

Вказала, що встановлення вказаного факту їй необхідно для отримання нею спадкового майна після померлої ОСОБА_3 . Однак, за відсутності доказів родинного споріднення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що є підтвердженням прав спадкоємця першої черги у померлої ОСОБА_3 після ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не може бути визнана спадкоємицею ОСОБА_4 .
Зазначила, що інших спадкоємців немає.

Просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , від 25 квітня 2018 року та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3 , від 06 травня 2006 року, які доводяться одна одній дочкою та матір`ю.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 – залишено без розгляду, роз`яснено заявниці її право звернутися до суду з цими самими вимогами шляхом подання позовної заяви на загальних підставах.

Не погоджуючись з ухвалою суду  ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

При цьому зазначила, що спір про право відсутній і протягом 14 років Харківська міська рада з заявою про визнання спадщини відумерлою до суду не зверталася; що ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину у вигляді Ѕ частини спадкової квартири, однак, право власності не зареєструвала, що не є підставою вважати, що спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів Сащенка І.С., Коваленко І.П., Овсяннікової А.І. від 13 березня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року та вирішено розглядати справу з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів Сащенка І.С., Коваленко І.П., Овсяннікової А.І. від 23 березня 2020 року справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 07 квітня 2020 року о 15:50 з повідомленням учасників справи.

23 квітня 2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової  справи між  суддями на  суддю судової  палати з  розгляду цивільних  справ Бурлака  І. В.  розподілено цивільну справу № 641/5669/19 (22ц/818/1894/20) за апеляційною  скаргою  ОСОБА_1   на ухвалу  Комінтернівського районного  суду м.  Харкова  від  17 січня 2020 року в  складі судді  Фанда О.А. по справі за заявою  ОСОБА_1 ,  заінтересована особа:  Харківська міська  рада про встановлення факту родинних відносин та визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Бурлака І.В., судді колегії Хорошевський О.М., Яцина В.Б.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1   необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду – залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується колегія суддів мотивована тим, що у справі вбачається спір про право, а тому заяву слід залишити без розгляду на підставі частини 4 статті 315 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 08 квітня 1996 року реєстраційний № 6-96-75367, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду на підставі розпорядження від 08 квітня 1996 року № 5648, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, Ѕ частина квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, інша Ѕ частина квартири. ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Як вбачається з свідоцтва про народження № 75358 батьками ОСОБА_3 є « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_6 » (а.с.5, 11).
В суді апеляційної інстанції представниця заявниці пояснила, що після смерті ОСОБА_8 , матері ОСОБА_3 , ОСОБА_3 прийняла спадщину фактично, з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталася, свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом не отримувала. Жодних проміжних документів щодо зміни прізвища « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » не має, а адвокатський запит до відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо надання будь-яких документів залишився без задоволення. 

Із відповідей відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 20420/24331/08.01-04-06 від 27 вересня 2019 року, № 20418/24109/08.01-04-06 від 27 вересня 2019 року, № 23489/26453/08.01-04-06 від 06 листопада 2019 року на запит суду вбачається, що актових записів про шлюб відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не виявлено. Перевірку наявності актових записів про шлюб проведено з часу досягнення шлюбного віку особи, вказаної у запиті. Актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені та смерть щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено. Повідомлено, що архівні книги про державну реєстрацію народження по 1941 рік були передані згідно акту приймання-передавання документів. Перевірку проведено з 1942 року по теперішній час по поновленим актовим записам про народження. Архів з 1942 по 1945 роки зберігся частково, з 1946 року по теперішній час зберігся повністю. Перевірку наявності актових записів про шлюб та розірвання шлюбу проведено з часу досягнення шлюбного віку особи, вказаної у запиті по теперішній час по первинним та поновленим актовим записам. Перевірку проведено по актовим записам про зміну імені та смерть на вищезазначену особу з 01 січня 2012 року по теперішній час, по первинним та поновленим актовим записам цивільного стану (а.с.57, 58, 70).

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду(частина четверта статті 315 ЦПК України). 

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від  30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні  розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до ІНФОРМАЦІЯ_6 тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини 4 статті 315 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. 

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що метою її звернення з заявою про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, квартири АДРЕСА_1 .

Залишаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин без розгляду, суд першої інстанції правильно зазначив, що питання щодо спадкування майна повинно вирішуватися в позовному провадженні, оскільки Харківська міська рада у своєму відзиві заперечувала щодо поданої заяви та зазначила, що на орган місцевого самоврядування покладено обов`язок подати заяву про визнання спадщини відумерлою у відповідності до вимог статті 1277 ЦК України, у зв`язку з чим вбачається спір про право.

В суді апеляційної інстанції представниця заявниці не довела, що встановлення родинних відносин між матір`ю та дочкою, яким заявниця, як вбачається з матеріалів справи, не є родичкою, не пов`язано зі спором про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності спору про право на спадкування майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження.

Доводи та вимоги ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наявність спору про право та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до постановлення помилкової ухвали

Враховуючи те, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст.381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Головуючий                                                 І.В. Бурлака

Судді                                                         О.М. Хорошевський

                                                               В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 14 травня 2020 року.