Ухвала

9 червня 2020 року
м. Київ
справа № 688/2958/18
провадження № 51-5292 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від     21 січня 2020 року щодо ОСОБА_4 , 
встановив:
ОСОБА_5 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку. 
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду                                            від 27 квітня 2020 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також скаржнику роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку ОСОБА_5 повторно звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, проте приписів ст. 427 КПК не дотримано.
Перевіривши повторно подану захисником касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вказані в ухвалі касаційного суду від 27 квітня 2020 року недоліки не усунув, а подав аналогічну за змістом скаргу, змінивши лише вимоги до суду касаційної інстанції, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.

По суті, захисник заперечує правильність встановлення фактичних обставин справи, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Тобто, обґрунтовуючи незаконність судових рішень, ОСОБА_5 дає свій аналіз та викладає свої міркування щодо правильності, повноти проведення судового розгляду, вказує на помилкове встановлення фактичних обставин, просить доказам у кримінальному провадженні дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, при цьому конкретні порушення закону, допущені судами, які відповідно до ст. 438 КПК, є підставами для скасування або зміни судових рішень, не наводить.
Крім того, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга у новій редакції не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. 
Однак, у вимогах до суду касаційної інстанції захисник ОСОБА_5 просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та змінити призначене засудженому покарання. Проте вказана вимога суперечить положенням КПК, оскільки порушуючи питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, касаційний суд, у разі скасування вказаних рішень, може лише призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а не змінити судове рішення, про що просить захисник в прохальній частині своєї касаційної скарги. Крім того, у касаційній скарзі захисник просить виправдати ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 189 КК, проте вказана вимога не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК. Вищевикладене позбавляє можливості встановити дійсну позицію захисника за наслідками розгляду його касаційної скарги.
Оскільки суд касаційної інстанції згідно з правилами ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами саме норм права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, недотримання ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК. 
Також Верховний Суд звертає увагу захисника на те, що відповідно до положень ч. 4 ст. 429 КПК повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення з новою касаційною скаргою до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження. У разі пропуску такого строку до касаційної скарги слід долучати клопотання про його поновлення.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката            ОСОБА_5 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 червня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від  21 січня 2020 року щодо ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                        ОСОБА_3