ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 р. 	Справа № 520/1181/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Білова О.В.) по справі № 520/1181/2020
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом,  в якому просив:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, які полягають у зменшенні ОСОБА_1 , розміру пенсії з 74 % грошового забезпечення до 70 % грошового забезпечення та у зменшенні розміру пенсії з надбавками за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року протиправними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Харківській області здійснити перерахунок з 01 січня 2018 року пенсії за вислугу років у розмірі 74% грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, з подальшою виплатою пенсійного забезпечення за вислугу років у розмірі 74 % грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Харківській області здійснити виплату недоотриманої грошових коштів пенсійного забезпечення визначеного станом на 01 березня 2018 року, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, за період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2020 року у розмірі 33 962 гривень 64 копійок (з 01 січня 2018 року по 01 січня 2019 року - 21 481 гривня 32 копійки, з 01 січня 2019 року по 01 січня 2020 року - 12.481 гривня 32 копійки). 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення, з 01.01.2018.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті ОСОБА_1 лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 та лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 74 % грошового забезпечення з 01.01.2018.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) не погодившись із судовим рішенням в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку. 
Зазначає, що пенсійним органом при перерахунку пенсії позивачу застосовано ч. 2 ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  в редакції, що діяла на час перерахунку, яка визначає що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, тому під час здійснення перерахунку пенсії позивачу, Головним управлінням були застосовані положення Закону № 2262-ХІІ у зазначеній редакції.
Крім того зазначає, що дії ГУПФУ в Харківській області щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та 75 % з 01.01.2019 не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок проведено на виконання постанови КМУ № 103. Зазначає, що на час вчинення спірних дій постанова КМУ № 103 не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин. Також вказує, що відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 14.08.2019 № 804 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» виплата пенсій, перерахованих відповідно до постанови № 103, здійснюється у 2019 році в розмірі 75% суми підвищення, а з 01.01.2020 пенсія виплачується в повному обсязі (з урахуванням 100% підвищення) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1088.
ОСОБА_2 не подав відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України  справа розглянута  в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що капітан ОСОБА_2 проходив службу у Міністерстві оборони України та 01.07.1993 звільнений з посади льотчика-інструктора 810 навчального авіаційного полку Харківського вищого військового авіаційного училища льотчиків в запас у зв`язку зі скороченням штатів. (а.с. 23).
З 01.01.2008 позивачу призначено пенсію за вислугу років (28 роки) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 74 % грошового забезпечення, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою № 2001001549 (Міноборони) від 22.01.2008 (а.с. 33).
З 01.01.2018 року відповідачем перераховано пенсію позивача відповідно до ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ та постанови КМУ № 103 від 21.02.2018, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату від 19.03.2018 № фх119078.
Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( в редакції , що діяла на час перерахунку пенсії) максимальний розмір пенсії визначено  70% відповідних сум грошового забезпечення. Підсумок пенсії позивача (з надбавками) після перерахунку з 01.01.2018 склав 4 625,69 грн. 
Згідно з постановою КМУ № 103 підвищення пенсії ОСОБА_2 складає 2 886,62 грн., з них виплачується: з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення – 1 443,31 грн.; з 01.01.2019 щомісячно 75% від підвищення – 2 164,97 грн.; з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення – 2 886,62 грн., що підтверджується копією довідки № 837 від 07.02.2019 (а.с. 18).
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позов, суд  першої інстанції виходив із того, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При цьому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. 
Стосовно позовних вимог в частині поетапності виплати підвищення пенсії позивачу з 01.01.2018, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом №2262, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови КМУ №103 від 21 лютого 2018 року було передбачено Законом №2262, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.
Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відносини, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262).
Відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: 
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; 
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
У подальшому стаття 13 Закону №2262-ХІІ неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.
Таким чином на момент виникнення спірних правовідносин ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ викладена у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43)".
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що стаття 13 Закону №2262 застосовується при призначенні пенсій. Натомість перерахунок пенсій врегульовано статтею 63 Закону №2262.
Статтею 63 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент перерахунку пенсії), визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Таким чином, стаття 63 Закону України №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393" (далі - Порядок № 45).
Відповідно до п. 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Тобто, Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.
21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).
Відповідно до абз. 1 п. 1 зазначеної постанови встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Таким чином, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови №103, у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.
Колегія суддів зазначає, що стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до ст. 63 Закону України №2262-ХІІ у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанова КМУ №45 і постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені зміни до ст. 13 Закону України №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону України №2262-ХІІ, яка змін не зазнала.
Судом встановлено та визнається сторонами по справі, що позивачу в 2008 році пенсія призначена в розмірі 74% грошового забезпечення. 
Колегія суддів зазначає, що правовідносини призначення та перерахунку пенсії мають різне правове навантаження та регулювання відносин в сфері пенсійного забезпечення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року відповідно до ст. 63 Закону України №2262-ХІІ на підставі постанови КМУ №103 у пенсійного органу були відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст. 13 Закону України №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 16.10.2019 року у зразковій справі №240/5401/18.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відповідач з 01.01.2018 неправомірно зменшив відсоткове значення розміру основної пенсії позивача при здійсненні її перерахунку з 74% на 70% , а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов та визнав протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2018. та зобов`язав відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 74 % грошового забезпечення з 01.01.2018.
Щодо доводів апеляційної скарги стовно правомірності виплати позивачу лише 50% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 та лише 75% суми підвищення пенсії з 01.01.2019, колегія суддів зазначає наступне.
Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії передбачено п. 2 постанови №103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством [крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом]) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 та виплата вказаної пенсії позивачу здійснюється з урахуванням приписів п. 2 зазначеної постанови, а саме з 1 січня 2018 року - у розмірі 50 відсотків, а з 01.01.2019 року - у розмірі 75 відсотків.
Колегія суддів зазначає, що постанова КМУ № 103 на час вчинення відповідачем спірних дій (з 01.01.2018 по 04.03.2019) була чинною, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.
Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі  №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.  
Беручи до уваги суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та наведене правове регулювання правовідносин, з яких виник цей спір, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам зразкової справи № 160/3586/19, у якій Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії. 
Вирішуючи спір (у справі №160/3586/19) по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що у зв`язку зі скасуванням п. 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано.
З огляду на наведене Велика Палата Верховного Суду, зазначила, що саме з 05 березня 2019 року пенсія підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Відповідно до ч.3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Водночас, визнання нечинними в подальшому п. 2 постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку пенсії, які були вчинені ним до визнання нечинною постанови КМУ № 103 (в період з 01.01.2018 по 04.03.2019), оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови №103 були чинними.
Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до  Конституції  та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи п. 2 Постанови № 103.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 09.04.2020 по справі № 2040/6740/18. 
З урахуванням відсутності у пенсійного органу в період з 01.01.2018 до 04.03.2019 іншого законного способу дій, ніж передбачений постановою № 103, колегія суддів зазначає, що відповідач, виплачуючи в період з 01.01.2018 до 31.12.2018 - 50% підвищення до пенсії, а з 01.01.2019 до 04.03.2019 - 75% підвищення до пенсії позивача, перерахованої з 01.01.2018 згідно з постановами КМУ № 103 та № 704, діяв відповідно до п.2 постанови КМУ № 103 та не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки такий спосіб дій був прямо передбачений постановою № 103.
Висновки суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних дій відповідача як таких, що порушують право позивача на мирне володіння своїм майном, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У справі "Суханов та Ільченко проти України" (рішення від 26.06.2014, п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання" якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.
Колегія суддів зазначає, що у спірних відносинах вимоги позивача, станом на час його звернення до суду та розгляду справи, не мали достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже постановою КМУ № 103, яка була чинною до 05.03.2019, прямо передбачено порядок виплати перерахованих пенсій колишнім військовослужбовцям у такий спосіб, як це здійснено відповідачем по справі (виплата 50% підвищення з 01.01.2018 та 75% підвищення з 01.01.2019 до 04.03.2019), а також була відсутня усталена практика національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників. З огляду на це, у позивача не було "законних сподівань" на збільшення пенсії, які могли б підпадати під дію ст. 1 Першого протоколу.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції помилково застосував норми права, а тому рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області за період з 01.01.2018 до 04.03.2019 щодо виплати перерахованої пенсії з обмеженням (з 01 січня 2018 року - 50% підвищення, з 01 січня 2019 року до 04 березня 2019 року - 75% підвищення), встановленим пунктом 2 постанови № 103 та зобов`язання ГУПФУ в Харківській області виплатити пенсію за вказаний період з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 підлягає скасуванню, з прийняттям нового про відмову в задоволені позову в цій частині.
Скасування в судовому порядку пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 після проведення перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувані дії ГУ ПФУ в Харківській області відповідали вимогам чинного на час їх вчинення законодавства.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що у зв`язку зі скасуванням пункту 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке набрало законної сили згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано.
Отже, з 05.03.2019 у відповідача  відсутні підстави для виплати перерахованої пенсії позивача відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103, а відтак, позивач має право на  виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії  з 05.03.2019.
Таким чином, враховуючи зазначене вище рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019,  позивач саме з цієї дати (05.03.2019) набув право на виплату пенсії у 100% розмірі  підвищення пенсії.
Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" як на підставу для обмеження позивачу розміру виплати підвищення до пенсії, колегія суддів вважає безпідставним, з наступних підстав.
Постановою КМУ від 14.08.2019 № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка набула чинності 04.09.2019 установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із   Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним   Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Як зазначалось вище, ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ закріплено право позивача на перерахунок у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до ч.2  ст.22 Конституції України  при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Проте, фактично вищевказана постанова Кабінету Міністрів України, з урахуванням вже визначеного позивачу з 05.03.2019 права на виплату пенсії у 100% розмірі підвищення пенсії, з 04.09.2019 обмежує розмір гарантованого позивачу пенсійного забезпечення у 2019 року сумою у 75% підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, тобто вказаний нормативно - правовий акт Кабінету Міністрів України є таким, що звужує зміст та обсяг існуючих прав позивача на законодавчо встановлений розмір пенсійного забезпечення.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідне право встановлювати  умови, порядок та розміри надано Кабінету Міністрів України ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ виключно при перерахунку пенсії, а в даному випадку питання стосується пенсії позивача, перерахунок якої мав бути зроблений станом на 05.03.2019, тобто, за значний період до ухвалення та набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019, а отже в даному випадку вказана постанова не може бути застосована до ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що  позовні вимоги про зобов`язання ГУПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії  підлягають задоволенню з 05.03.2019, оскільки з 01.01.2018 до 04.03.2019 відповідача діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання ГУПФУ в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, за період з 01.01.2018 до 04.03.2019 з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволені позову.
В іншій частині доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 по справі № 520/1181/2020 - скасувати в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті ОСОБА_1  50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018 та 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2019 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 01.01.2018.
Прийняти в цій частині постанову, якою  позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті ОСОБА_1  50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, та 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2019, з 05.03.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з 05 березня 2019.
В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій та зобов`язання перерахувати та виплати пенсію ОСОБА_1  з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, за період з  01.01.2018. до 04.03.2019 - відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 по справі № 520/1181/2020 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова