ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року                                                                               Справа №  908/3476/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого    судді     Широбокової Л.П. - доповідач,    
суддів Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін  апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.02.2020 у справі №908/3476/19 (суддя Колодій Н.А., повне рішення складено 12.02.2020)
за позовом    Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя
до відповідача    Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя",        м. Запоріжжя
про    стягнення суми 14027,22 грн
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" (надалі відповідач) та просило стягнути борг за необліковану електроенергію 14 027,22 грн та судові витрати у справі.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором №698-17 від 01.08.2017 в частині належної якості поставленого товару.
Позовні вимоги заявлені на підставі ст.ст. 11, 15, 526, 530, 625, 610, 611, 612, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 230 ГК України, п.п. 5.1.1, 55.55.5, 8.2.6, 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 312, ЗУ «Про ринок електричної енергії».
Відповідач позов заперечував з підстав, що не є балансоутримувачем будинків в м. Запоріжжя, а лише управителем багатоквартирних будинків, керуючись укладеними договорами про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, та не має у своїй власності, або господарському віддані електроустановки. Всі електроустановки є власністю співвласників багатоквартирного будинку, як спільне майно співвласників. Позивачем не надано доказів щодо приєднання відповідача до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Також, акт про порушення №00001323 від 23.01.2019 є неналежним доказом, оскільки акт підписано ПАТ «Запоріжжяобленерго» як представником постачальника електричної енергії, а не оператором системи розподілу. Крім того, розрахунок не облікованої електроенергії здійснено невірно, оскільки відсутні всі величини, які необхідні для обчислення. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.02.2020 у справі №908/3476/19 (суддя Колодій Н.А.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж 14027,22 грн - заборгованості за необліковану електроенергію, 2102, 00 грн - судового збору.
Рішення суду мотивоване тим, що позивач довів належними доказами факт порушення умов договору та безоблікове споживання електроенергії, внаслідок чого правомірно нарахував відповідачу вартість спожитої електроенергії, доказів оплати якої відповідач не надав.
ТОВ "Місто для людей Запоріжжя"  звернулося з  апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність судового рішення, прийняття його без повного та всебічного дослідження обставин справи, просило рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що: 
- суд не взяв до уваги доводи відповідача з посиланням на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» щодо визначення управителя та балансоутримувача будинку, яким відповідач не являється, як і не являється власником будинку і власником електроустановок;
- умовами укладеного договору №14418 про постачання електричної енергії передбачена відповідальність за недовраховану електроенергію саме споживачів електричної енергії, а не управителя, який діє від імені співвласників багатоквартирного будинку, що підтверджується застосуванням тарифу відповідного класу споживачів;
- суд не врахував, що у позивача відсутнє право на стягнення спірних коштів, також безпідставно прийняв до уваги акт про порушення, який не є належним доказом за відсутності у ньому всіх необхідних даних для визначення обсягу необлікованої електроенергії. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів        Орєшкіної Е.В., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги визначено проводити в порядку письмового провадження відповідно до положень ст.12, ч. 10 ст. 270 ГПК України.
Позивач надіслав суду відзив, в якому проти доводів апелянта заперечив, посилаючись на те, що судовими актами в інших справах вже встановлено, що саме відповідач повинен нести відповідальність за порушення норм чинного законодавства у сфері електроенергетики, оскільки функції щодо управління будинком власниками передані саме йому, який і уклав договір на постачання електричної енергії для загальних потреб будинку. У вказаному договорі, який підписаний сторонами на підставі вільного волевиявлення, сторони узгодили межі балансової відповідальності та інші істотні умови. Вважає, що суд у своєму рішенні обгрунтовано застосовує номи ПРРЕЕ, які були чинними на час виникнення правовідносин, а ПАТ «Запоріжжяобленерго" в силу діючих нормативно-правових актів у сфері енергопостачання є належним позивачем у справі. Посилається на п. 8.2.5. ПРРЕЕ на підтвердження своїх доводів щодо дійсності акту про порушення, підписання його повноважними особами та не спростування відповідачем самого факту виявленого порушення. Просить рішення суду залишити без змін.
Відповідач надіслав відповідь на відзив та не погодився з доводами позивача, наводить норми Законів України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про житлово-комунальні послуги», «Про місцеве самоврядування в України», повторює доводи апеляційної скарги щодо встановлення тарифу та прав позивача на подання цього позову, тощо.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про необгрунтованість апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність  і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.11.2017 між ПАТ "Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, як постачальником еклектричної енергії, та ТОВ "Місто для людей», який діє від імені співвласників, керуючись укладеними договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком відповідно до додатку №11, як споживачем, було укладено договір про постачання електричної енергії №14418.
За умовами цього договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно додатка №5 з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком №2 «Точки продажу електричної енергії споживачу» (п. 1 договору).
В додатку №2 «Точки продажу електричної енергії споживачу» до договору зазначено, що точки продажу електричної енергії на електроустановки (об`єкти) вказані у додатку №5 цього договору встановлюються на межі балансової належножності електричних мереж споживача, серед яких наявний спірний будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, 15, що не заперечується відповідачем.
На підставі положень Закону України від 13.04.2017 №2019-VIII "Про ринок електричної енергії", відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №1415 від 13.11.2018 (пункти 1, 2) було видано Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" (код ЄДРПОУ 00130926) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності ПАТ "Запоріжжяобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством), та зобов`язано ПАТ "Запоріжжяобленерго" до 01 січня 2019 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи     розподілу електричної енергії ПАТ "Запоріжжяобленерго", та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з електропостачальниками, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживачам, із відкладальною умовою набрання ними чинності з 01 січня 2019 року.
14.03.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, була прийнята Постанова №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", відповідно до пунктів 1, 2 якої затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, а також визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
З 01.01.2019 ТОВ "Місто для людей Запоріжжя» приєдналося до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на офіційному сайті ПАТ «Запоріжжяобленерго» і є у загальному доступі. Приєднання відбулося на умовах договору про постачання електричної енергії від 01.11.2017 №14418. За даним договором позивач є оператором системи, а відповідач - споживачем (договір споживача про надання послуг з розподілу елекричної енергії). 
У заяві приєднання визначено об`єкти електропостачання споживача, в тому числі об`єкт за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гудименко, 15 (вул. Героїв 93-ої бригади, 15).
За умовами п. 6.2 договору споживач зобов`язався забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів; невідкладно повідомляти оператора системи про недоліки в роботі вузла вимірювання; забезпечувати доступ представникам оператора системи, які пред`явили свої службові посвідчення, до свого об`єкта до обстеження вузла вимірювання, електроустановок та електропроводки, тощо.
23.01.2019 під час здійснення технічної перевірки електроустановки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ої бригади, 15, було складено Акт про порушення №00001323 від 23.01.2019. В акті зазначено, що виявлено порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Підключення виконано відкрито по мережі 0,22 кВ мідним дротом перетином 1,5 мм2 з поверхового щита 1 поверху 3 під`їзду. Представником оператора системи було вилучено, упаковано та опломбовано пломбою №18938256 зразок кабелю, точка вилучення якого позначена на схемі, як точка 5 (додаток №1 до акту).
Акт підписаний уповноваженими представниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та представником споживача - відповідальним за електрогосподарство   ОСОБА_1 із зауваженнями «Персонал ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" не має доступу до зачинених тамбурів».
У цьому акті зазначено, що засідання комісії оператора системи з розгляду складеного акту про порушення відбудеться 14.02.2019, вказана адреса та акт вручено представнику відповідача.
Комісією ПАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж по розгляду Актів про порушення ПРРЕЕ за наслідками спірного акту про порушення було прийнято рішення, оформлене протоколом від 14.02.2019, виконати розрахунок недоврахованої електроенергії по акту згідно Методики затвердженої постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 за порушення зазначене у п. 2.1.7 Методики за період з 24.07.2018 по 23.01.2019 та визначено кількість недоврахованої електроенергії на суму 14027,22 грн. 
Представник відповідача на засідання комісії не з`явився, примірник протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ №00001323 від 23.01.2019, розрахунок і рахунок на сплату недорахованої електроенергії на суму 14027,22 грн відповідачу направлено поштою 27.02.2018.
Відповідач вказану суму не сплатив, та стягнення вартості недоврахованої електричної енергії і є предметом цього спору.
Правовідносини у сфері постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Закону. Відповідно до ч. 6 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.
Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 були затверджені та введені в дію Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі ПРРЕЕ), та за приписами п. 6 цієї Постанови після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Відтак, є вірним висновок суду першої інстанції щодо приєднання відповідача до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах чинного договору про постачання електричної енергії, а доводи апелянта  в цій частині безпідставні.
Відповідно до умов договору та п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; - узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; - не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Порядок складання акту про порушення та його розгляду визначено у п. 8.2.5, 8.2.6. ПРРЕЕ, та як вірно було визначено судом, спірний акт відповідає цим вимогам, представнику було надано право висловити свої зауваження, про час та місце засідання комісії щодо розгляд цього акту він був повідомлений належним чином.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.
Як визначено Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 14.01.2020 у справі №910/17955/17 вказані нарахування є платою за поставлену електричну енергію, розмір нарахування за недовраховану електроенергію визначається згідно із ПКЕЕ та відповідно до Методики за встановленими нею формулами.
Згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ 04.05.2006 №562 (яка була чинною на момент виникнення спірних відносин), Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.
У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 Методики, недоврахована електрична енергія розраховується за формулою зазначеною у п. 2.9 Методики. Розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт.год), розраховується за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.
Позивач здійснив таке нарахування за період з 24.07.2018 по день перевірки - 23.01.2019 (шість календарних місяців), виходячи з роботи електроустановки 18 год/добу без вихідних, що відповідає умовам Методики та встановленим в акті від 23.01.2029 порушенням ПРРЕЕ.
Апеляційний суд погоджується з висновком господарського суду про правильність розрахунку, доводи апелянта спростовуються вище наведеними положеннями Методики.
Обов`язок споживача сплатити вартість електроенергії визначена у п. 5.5.5 ПРРЕЕ, відповідно до якого споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, а згідно п 8.2.7 споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).
Доказів оплати рахунку на суму 14027,22 грн відповідачем не надано, тому суд першої інстанції законно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.
Доводи скаржника про невірне визначення позивачем відповідача, як споживача послуг, тому, що останній, згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» є Управителем багатоквартирного будинку, а не споживачем послуг та не має у своїй власності, або господарському віданні електроустановки, дані електроустановки є власністю співвласників багатоквартирного будинку, як спільне майно співвласників колегією суддів визнані безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.
У ст. 1 цього Закону визначено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які затвердженні наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 02.02.2009 № 13, визначено наступне:
- пункт 1.2 Правил: об`єкт управління (далі - об`єкт) - окремий житловий будинок, споруда або група будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, що надається в управління. При цьому: а) житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс; б) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб    співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (п. п. 6 п. 1 ст. 1 Закону № 417-УІІІ); 
- послуга з управління будинком - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах; управління будинком - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців будинку в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Функції з управління будинком та забезпечення його належної експлуатації власники, співвласники або за їх дорученням балансоутримувач здійснюють самостійно чи через особу, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком (управитель);
- пунктом 1.3. Правил визначено, що управління будинком передбачає виконання таких функцій: 1) планування заходів щодо збереження та сталого функціонування об`єкта, наданого в управління, та організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог пункту 3.3 цих Правил; 2) організацію належної експлуатації та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення згідно з вимогами пунктів 3.7, 3.8 цих Правил; 3) організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах відповідно до встановлених нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно з вимогами пунктів 3.9-3.11 цих Правил;
- пунктом 1.4. Правил визначено, що особою, що здійснює управління будинком, є: 1) у разі здійснення управління будинком відповідно до договору із власниками, співвласниками усіх житлових і нежитлових приміщень об`єкта або за їх дорученням із балансоутримувачем (далі - замовник) - управитель; 2) управитель відповідає за стале функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта, наданого в його управління, відповідно до його цільового призначення, а також за організацію забезпечення потреби мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;
- пунктом 1.5. Правил визначено, що для здійснення функції з управління будинком власники, співвласники можуть самостійно укласти з управителем договір (далі - договір про управління), що оформляється відповідно до законодавства, або уповноважити будь- яку іншу особу на здійснення від їх імені таких дій;
- пунктом 1.7. Правил визначено, що для забезпечення належного функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта та організації забезпечення потреб мешканців об`єкта житлово-комунальними послугами відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил особа, що здійснює управління будинком, у порядку, передбаченому законодавством, укладає договори: із мешканцями об`єкта - про надання житлово-комунальних послуг; із виробниками - про умови надання житлово-комунальних послуг; із виконавцями - про надання житлово-комунальних послуг (у разі якщо особа, що здійснює управління будинком, не є виконавцем цих послуг).
Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м.Запоріжжя» призначено управителем, зокрема, ТОВ «Місто для людей Запоріжжя».
Як було зазначено вище, відповідачем на виконання цього рішення укладено договір про постачання електричної енергії з ПАТ «Запоріжжяобленерго».
З доданої до акту про порушення схеми електропостачання відповідача вбачається, що точка самовільного підключення знаходиться на лінії електропостачання, за яку, як споживач, відповідальний відповідач.
Отже, управителем житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ої бригади, 15 є саме відповідач і відповідальність за порушення ПРРЕЕ повинен нести у вигляді сплати вартості недоврахованої електроенергії саме відповаідач.
Суд першої інстанції також обгрунтовано спростував доводи відповідача, які є також доводами апеляційної скарги, про те, що спірний акт підписано ПАТ «Запоріжжяобленерго» як представником постачальника електричної енергії, а не оператором системи розподілу, а отже не може бути належним доказом, вказавши на те, що зазначення у бланку застарілого зразку формулювання «представники постачальника електричної енергії» не спростовує проведення перевірки об`єкту саме представнками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та факту виявленого ними порушення відповідачем ПРРЕЕ.
Відтак, доводи апеляційної скарги спростовані вище наведеними положеннями чинного законодавства та встановленими обставинами справи, і апеляційним судом відхиляються.
Відповідно до ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).
З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його зміни чи скасування, в зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України судови витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.02.2020 у справі №908/3476/19 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 04.02.2020 у справі №908/3476/19 залишити без змін.
Поновити дію рішення Господарського суду Запорізької області від 04.02.2020 у справі №908/3476/19.
Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги - Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному  оскарженню не підлягає, крім випадків визначених в ст. 287 ГПК України.
     Головуючий суддя                                                               Л.П. Широбокова
     Суддя                                                                                      І.М. Подобєд
     Суддя                                                                                      Е.В. Орєшкіна