ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5024/20 Справа № 178/14/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Берелет В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року                        
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів         -        Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,
на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року
по справі за позовом керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства «Іванково» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку у володіння та розпорядження держави за актом прийому-передачі, скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:
В січні 2020 року до Криничанського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства «Іванково» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку у володіння та розпорядження держави за актом прийому-передачі, скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.
Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року позовну заяву керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , Селянського (Фермерського) господарства «Іванково» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку у володіння та розпорядження держави за актом прийому-передачі, скасування запису про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки — повернуто позивачу.
Повернуто Дніпродзержинській місцевій прокуратурі Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області сплачений судовий збір в сумі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн., згідно платіжного доручення №3339 від 10 грудня 2019 року. 
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області просить скасувати ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року у справі №178/14/20 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзивів на апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи судова колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу районного суду — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовна заява прокурора, який визначив себе, як позивача у даній справі, вказаним вимогам не відповідає, оскільки прокурор лише формально вказав про те, що орган державної влади - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, неналежно здійснює свої повноваження. 
Крім того, безпосередньо територіальний орган Держгеокадастру, яким є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області має законодавчо встановлене право на звернення до суду у сфері розпорядження земельними ділянками державної форми власності та здійснення державного нагляду в сфері землеустрою. 
Проте в повному обсязі з такими висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.
       Так, забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
       За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
       Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
       Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.
       Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       Пунктом 4 ч.4 ст.185 ЦПК України передбачено, що позовна заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
       Згідно п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
       Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
       Тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.
       Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
       У пункті 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року за №1697-VII.
       У частині 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
       Згідно з ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
       Таким чином, зазначені положення спеціального закону кореспондуються із вимогами ст. 56 ЦПК України, якою визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
       Згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
       Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є уповноваженим органом з розпорядженням землями державної власності сільськогосподарського призначення для всіх потреб в межах, визначених Земельним кодексом України та на підставі п. 13 Положення про Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 року №14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2015 року №177/26622.
       Порушення інтересів держави (Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області) обґрунтовано порушенням права держави вільно володіти, користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 50,3625 га.
       З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру про визнання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання її повернути стало невиконання Головним управлінням Держгеокадастру своїх повноважень щодо вжиття цивільно-правових заходів з метою захисту та поновлення порушеного права власності держави на спірну земельну ділянку.
       Так, вказане свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень щодо нездійснення захисту інтересів держави.
        Разом із цим, прокурором надавалися до суду докази бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, що перешкодили захисту інтересів держави саме позивачем.
       Більше того, у постанові від 22.08.2018 року у справі №807/62/16 Верховний Суд, з посиланням на ч. 2 ст. 19 Конституції України, констатував, що реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані уповноважений орган фактично має обов`язок, а не право захищати інтереси держави. Зазначене є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу, що уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
       Правова конструкція даної норми вказує на те, що при наявності порушення інтересів держави у її органу немає права вибору подавати чи не подавати позов до суду за захистом порушеного права чи інтересу.
       Тоді як, невжиття таким органом належних дій щодо захисту цих інтересів, зобов`язує прокурора реалізувати представницькі повноваження з метою ефективного захисту цих прав або законних інтересів, оскільки це випливає з імперативних приписів ст. 19 Конституції України та ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, та є реалізацією її конституційної функції, у тому числі задля виконання якої прокуратуру створено. 
       Так, місцевою прокуратурою долучено до позову листи, якими прокуратура неодноразово повідомляла Головне управління Держгеокадастру про порушення інтересів держави.
       Крім цього, звернення прокурора до суду відбулося у відповідності до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, оскільки місцевою прокуратурою попередньо до звернення до суду, а саме: 24.12.2019 року №87-5859 вих.-19 повідомлено Головне управління Держгеокадастру про встановлення підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі вказаного органу у спірних правовідносинах. 
       Таким чином, встановивши факт відсутності належних та ефективних дій з боку органу державної влади спрямованих на повернення права вільно володіти та розпоряджатись земельною ділянкою та причини їх нездійснення з метою реального та ефективного захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, виконуючи субсидіарну роль визначену законом, прокурором було пред`явлено даний позов до Криничанського районного суду Дніпропетровської області.
       За таких обставин, повернення судом першої інстанції позовної заяви прокурору, за відсутності правових підстав, є обмеженням його права на захист інтересів держави в суді та порушенням ст. 1311 Конституції України, ст. 23 Закону України “Про прокуратуру”, ст. 56 ЦПК України. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підстав для розподілу судових витрат на даній стадії процесу відсутні, оскільки як судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції не прийнято рішення по суті спору.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області– задовольнити.
Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

                                               В.С.Городнича