ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
10 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/8754/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  Національного агентства з питань запобігання корупції
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року (головуючий суддя Врона О.В.)
у справі  № 160/8754/19
за позовом    ОСОБА_1 
до  Національного агентства з питань запобігання корупції
про  визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції    від 26.07.2019 № 2233 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції    від 26.07.2019 № 2232 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2242 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» до Національного антикорупційного бюро України";
- визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2243 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» до Національного антикорупційного бюро України»;
- зобов`язати    Національне агентство з питань запобігання корупції відкликати з Національного антикорупційного бюро України обґрунтовані висновки щодо виявлених ознак правопорушень, пов`язаних з корупцією, які були затверджені рішеннями НАЗК від 26.07.2019 №№ 2242, 2243; рішення НАЗК від 26.07.2019 № 2233 та № 2232.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем порядку проведення перевірки, зокрема, порушено строк прийняття рішення за результатами перевірки. Так,  рішення про результати здійснення повної перевірки декларацій від 26.07.2019 № 2232 та №2233 прийняті аж на 186 день з дня прийняття рішення про проведення перевірки, що суперечить п. 12 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 №56. Враховуючи те, що рішення від 26.07.2019 року № 2232 та №2233 прийняті з порушеннями, то підлягають визнанню протиправними та скасуванню також і рішення від 26.07.2019 року №№2242, 2243.
Також позивач зазначає, що відповідачем при прийнятті рішень проігноровані подані позивачем відповідні повідомлення та інформація з приводу не зазначення в деклараціях відомостей про земельні ділянки, розбіжностей щодо розміру доходу його та члена його сім`ї (дружини). 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції       від 26.07.2019 № 2233 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою».
Визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції       від 26.07.2019 № 2232 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою».
Визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2242 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» до Національного антикорупційного бюро України».
Визнано протиправним та скасовано рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2243 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» до Національного антикорупційного бюро України». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Суд виходив з того, що за нормами чинного законодавства повна перевірка декларацій розпочинається рішенням про її проведення і закінчується рішенням про результати перевірки. Будь-яких підстав для винесення рішення про результати повної перевірки декларації поза межами визначеного п.12 розділу ІІІ Порядку №56 строку законодавством не передбачено.
Як зазначено судом першої інстанції, враховуючи, що засідання НАЗК проводяться не рідше одного разу на тиждень та щоп`ятниці, то рішення про результати здійснення повної перевірки декларацій позивача повинні були бути прийняті до 20 квітня 2019 року (включно), під час чергового засідання Національного агентства, однак оскаржувані позивачем рішення прийняті відповідачем поза межами строку здійснення перевірки: 26 липня 2019 року, а отже, не у спосіб, визначений законодавством. При  цьому таке процесуальне порушення порядку проведення перевірки, в свою чергу, зумовлює виникнення у позивача стану правової невизначеності та ставить під сумнів результати самої перевірки.
Враховуючи те, що рішення НАЗК від 26.07.2019 № 2233 та № 2232 прийнятті з порушеннями, суд дійшов висновку, що, як наслідок, підлягають визнанню протиправними та скасуванню також і рішення НАЗК від 26.07.2019 №№ 2242, 2243 як такі, що прийняті на підставі протиправних рішень від 26.07.2019 № 2233 та № 2232.
Також суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість та необґрунтованість висновків відповідача, викладених у рішеннях №№2232 та 2233, про відображення суб`єктом декларування недостовірних відомостей. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції відкликати з Національного антикорупційного бюро України обґрунтовані висновки щодо виявлених ознак правопорушень, пов`язаних з корупцією, які були затверджені рішеннями НАЗК від 26.07.2019 №№ 2242, 2243; рішення НАЗК від 26.07.2019 № 2233 та № 2232, суд першої інстанції зазначив, що задоволення позовних вимог в цій частині є формою втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, що з урахуванням вимог чинного законодавства є неприпустимим. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині  задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.
Відповідач зазначає, що під час проведення повної перевірки декларацій позивача за 2016 та 2017 роки НАЗК встановлено факти подання у деклараціях недостовірних відомостей. За результатами з`ясування достовірності задекларованих відомостей відповідачем встановлено, що позивач у деклараціях за 2016 та 2017 роки відобразив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму, що перевищує 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на день подання декларації. Якщо в результаті повної перевірки декларації встановлено відображення у декларації недостовірних відомостей, то разом з рішенням про результати здійснення повної перевірки декларації НАЗК приймає рішення щодо направлення рішення про результати здійснення повної перевірки декларації до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції з урахуванням положень ст. 216 КПК України. Оскаржувані рішення містять висновки   виключно Національного агентства, зроблені за результатами повної перевірки декларації. 
Відповідач вважає, що оскаржувані рішення прийняті НАЗК без порушення вимог чинного законодавства, чим спростовуються твердження позивача про протиправність цих рішень. На думку відповідача є хибним твердження позивача про порушення НАЗК строків проведення повної перевірки декларацій позивача за 2016 та 2017 роки з огляду на те, що Порядком №56 не встановлені граничні терміни для опрацювання отриманих в рамках здійснення повної перевірки матеріалів та складення і прийняття рішень. Порядком №56 не встановлено строк для прийняття рішення про результати здійснення повної перевірки, тобто не передбачено, що таке рішення повинно бути прийнято НАЗК протягом 60 або 90 днів з моменту прийняття рішення про проведення перевірки суб`єкта. 
Також відповідач вказує, що Національне агентство встановлює лише ознаки правопорушення, а умисел та інші складові правопорушення встановлюють спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції: органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України. Затвердження обґрунтованого висновку та направлення його до спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції не є свідченням вчинення суб`єктом декларування кримінального правопорушення. 
З огляду на великий об`єм інформації та документів, отриманих Національним агентством під час повної перевірки декларацій позивача, та враховуючи, що позивач 04.03.2019 та 18.03.2019 надавав пояснення та документи, які є обов`язкові для врахування, вбачається, що опрацювання отриманих матеріалів, складання проектів рішень та їх прийняття на засіданні Національного агентства 26.07.2019 здійснювалось протягом розумного строку
Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 як уповноважена особа на виконання функцій держави або місцевого самоврядування – міський голова м. Дніпра подав декларації шляхом заповнення на офіційному веб-сайті національного агентства з питань запобігання корупції:
- 29.03.2017 – щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік;
- 23.03.2018 - щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.
21.01.2019 відповідачем - Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення №112 «Про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».
22.03.2019 рішенням НАЗК №825 «Про продовження строку повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» строк перевірки декларацій продовжений на 30 календарних днів з 23.03.2019.
07.08.2019 Національним агентством з питань запобігання корупції направлено на адресу позивача рішення від 26.07.2019 (а.с.47):
- №2232 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» (а.с.20-32), в якому зазначено:
1.                    суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік зазначив недостовірні відомості про свою посаду, об`єкти нерухомого майна, які належать йому на праві власності, об`єкт нерухомого, який перебуває у нього в оренді, об`єкти нерухомого майна, які належать члену сім`ї (дружині) на праві спільної часткової власності, транспортні засоби, які належать цьому на праві власності. Свої цінні папери, дохід свій та членам сім`ї (дружини) чим недотримав вимоги пунктів 1,2,3,4,7 частин першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції». Недостовірні відомості, зазначені в декларації, відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У діях суб`єкта декларування вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого статтею 366-1 Кримінального кодексу України;
2.                    точність оцінки задекларованих активів не відповідає даним, отриманим з наявних джерел, в частині оцінки цінних паперів, які належать суб`єкту декларування на праві власності;
3.                    наявність конфлікту інтересів не встановлено;
4.                    правові наслідки для встановлення ознак незаконного збагачення відсутні;
5.                    доручити уповноваженій особі – головному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя ОСОБА_2 повідомити суб`єкта декларування ОСОБА_1   про прийняте рішення та вжити заходи для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого   самоврядування, можливості подання ним декларацій особо, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік з достовірними відомостями;
- №2233 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» (а.с.33-46), в якому зазначено:
1.                    суб`єкт декларування при складанні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік зазначив недостовірні відомості про свою посаду, реєстраційний номер об`єктів нерухомості, які належать йому на праві власності, ідентифікаційні номери транспортних засобів, які належать йому та члену сім`ї (дружині) на праві власності, номінальну вартість цінних паперів, джерела отриманих   (нарахованих) ним та членом сім`ї (дружиною) доходів та розмір отриманого (нарахованого   доходу членом сім`ї (дружиною), а також не відобразивши інформацію про співвласників майна, яке належить члену сім`ї (дружині) на праві спільної власності, земельну ділянку, яка належить йому на праві власності та земельну ділянку, яка належить йому на праві оренди, будинок, який належить члену сім`ї (дружині) на праві власності, транспортні засоби – мотоцикл та судно, які належать йому на праві власності, правочини вчинені ним у звітному періоді на підставі яких у ньому припинилося право власності на водні засоби, чим не дотримав вимоги пунктів 1, 2, 3, 4, 7   та 10 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції». Недостовірні відомості, зазначені в декларації, відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У діях суб`єкта декларування вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого статтею 366-1 Кримінального кодексу України;
2.                    точність оцінки задекларованих у розділі 7 «Цінні папери» декларації активів не відповідає даним, отриманим з наявних джерел, чим порушено   вимоги частини п`ятої статті   46 Закону України «Про запобігання корупції»;
3.                    наявність конфлікту інтересів не встановлено;
4.                    правові наслідки для встановлення ознак незаконного збагачення відсутні;
5.                    доручити уповноваженій особі – головному спеціалісту відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя ОСОБА_3 С ОСОБА_4 повідомити суб`єкта декларування ОСОБА_1   про прийняте рішення та вжити заходи для створення в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, можливості подання ним декларацій особо, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік з достовірними відомостями.
На підставі вказаних рішень Національним агентством з питань запобігання корупції прийнятті рішення від 26.07.2019:
- №2242 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» до Національного антикорупційного бюро України» (а.с.48-49);
-  №2243 «Про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , Дніпровським міським головою» до Національного антикорупційного бюро України» (а.с.50-51).
У відповідності до вказаних рішень №2242 та №2243 затверджено обґрунтовані висновки щодо виявлених ознак порушень, пов`язаних з корупцією та доручено Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя забезпечити повідомити Національне антикорупційне бюро України про прийнятті рішення шляхом надсилання обґрунтованих висновків щодо виявлених ознак правопорушень, пов`язаних з корупцією та рішень НАЗК від 26.07.2019 №2233 та №2232.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних рішень. 
Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає  Закон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII.
Згідно з ч.1 ст. 4 Закону № 1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
За правилами ч.1 ст.8 цього основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством.
Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу.
До повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (п. 8 ч.1 ст. 11 Закону № 1700-VII).  
Відповідно до ст.48 цього Закону № 1700-VII Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль. 
Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.
Порядок  проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.
Згідно приписів ст.50 Закону № 1700-VII повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.
Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.
Обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.
Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених  частиною  сьомою  статті 46 цього Закону.
Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.
У разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.
Механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції»  визначений Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 №56.
Порядок проведення повної перевірки декларацій регламентований розділом III Порядку №56. 
Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку № 56 складовими предмета повної перевірки декларації є: з`ясування достовірності задекларованих відомостей; з`ясування точності оцінки задекларованих активів; перевірка на наявність конфлікту інтересів; перевірка на наявність ознак незаконного збагачення.
Відповідно до п.2 розділу ІІІ цього Порядку повна перевірка  декларацій  (декларації) проводиться за рішенням Національного агентства, в якому надається доручення його члену провести повну перевірку декларацій (декларації) (далі – Рішення про проведення перевірки) через працівників Підрозділів.
Рішення про проведення перевірки має містити інформацію, яка дає змогу ідентифікувати декларацію (декларації), щодо якої (яких) проводиться повна перевірка, суб`єкта (суб`єктів) декларування, який (які) подав (подали) таку (такі) декларацію (декларації), та визначену Законом підставу для повної перевірки, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Початком здійснення повної перевірки декларації є наступний за днем прийняття рішення про проведення перевірки робочий день. Про початок проведення повної перевірки уповноважена особа Національного агентства не пізніше наступного робочого дня з дати прийняття рішення повідомляє суб`єкта декларування за допомогою програмних засобів Реєстру (п.3 розділу ІІІ Порядку №56).
Національне агентство під час проведення повної перевірки декларації проводить перевірку всіх відомостей, які підлягають декларуванню відповідно до  статті 46  Закону (п.4 розділу IІІ Порядку № 56). Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 56 в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що повна перевірка декларації передбачає такі дії:
- аналіз відомостей про об`єкти декларування (об`єкти нерухомості; об`єкти незавершеного будівництва (в тому числі інформація щодо власника або користувача земельної ділянки); цінне рухоме майно (крім транспортних засобів); цінне рухоме майно - транспортні засоби; цінні папери; інші корпоративні права; юридичні особи, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї; нематеріальні активи; доходи, у тому числі подарунки; грошові активи; фінансові зобов`язання; видатки та правочини суб`єкта декларування; посади чи роботи за сумісництвом суб`єкта декларування; членство суб`єкта декларування в об`єднаннях (організаціях) та входження до їх органів), зазначені в деклараціях суб`єкта декларування, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, що можуть містити інформацію про об`єкти декларування, які мають відображатися в декларації;
- створення, збирання, одержання, використання інформації, яка є необхідною для повної перевірки декларації, з використанням джерел інформації, визначених  пунктами 8-11  цього розділу;
- направлення Національним агентством відповідному суб`єкту декларування листа з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів та розгляд і врахування наданих ним пояснень та/або копій підтвердних документів під час проведення   повної перевірки декларації у порядку та на умовах, визначених  пунктом 12  цього розділу.
Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Порядку № 56 повна перевірка декларації за цим Порядком здійснюється упродовж 60 календарних днів з дня прийняття Рішення про проведення перевірки.
У разі необхідності строки проведення повної перевірки декларації можуть бути продовжені, але не більше ніж на сукупний строк у 30 календарних   днів. Рішення про продовження повної перевірки декларації приймається Національним агентством   у випадку неотримання відповідей та/або інформації по суті, необхідних для проведення повної перевірки декларації, у відповідь на запити (листи) Національного агентства до:
1) державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань;
2) суб`єкта декларування з проханням надати пояснення щодо відомостей, зазначених у  декларації.
Відповідно до  п. 13 розділу ІІІ Порядку № 56 перебіг строку повної перевірки декларації зупиняється у таких випадках:
1) звернення до суду з метою отримання інформації стосовно наявності та стану рахунків, операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи, фізичної особи - підприємця;
2) направлення запиту на отримання від державних та інших органів влади іноземних держав інформації, що необхідна для проведення повної перевірки декларації.
У зазначених випадках перебіг строку повної перевірки декларації зупиняється з дня відкриття судом провадження у справі (направлення відповідного запиту) до дня набрання законної сили рішенням суду (отримання відповіді на зазначений запит).
Зупинення перебігу строку повної перевірки декларації можливе в межах строків, визначених абзацами першим та другим пункту 14 цього розділу.
За приписами розділу ІV Порядку № 56 (п.п.1, 2) за результатами проведення повної перевірки  декларації  Національним агентством приймається рішення про результати здійснення повної перевірки декларації (далі - Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації).
Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації складається з таких частин:
1) вступна частина із зазначенням дати, номера та місця складання, назви Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації;
2) описова частина із зазначенням прізвища, імені, по батькові суб`єкта декларування, назви посади та органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або юридичної особи публічного права, правових підстав проведення повної перевірки декларації, переліку інформації, яка використовувалася під час здійснення повної перевірки декларації, складових предмета перевірки;
3) мотивувальна частина із зазначенням встановлених Національним агентством обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, якими Національне агентство керувалося при прийнятті Рішення про результати здійснення повної перевірки декларації, і положення закону, яким воно керувалося;
4) резолютивна частина із зазначенням висновку, якого Національне агентство дійшло за результатами здійснення повної перевірки декларації, можливості оскарження цього рішення в судовому порядку.
Рішення про проведення повної перевірки декларації може бути оскаржено суб`єктом декларування в судовому порядку.
Апеляційний суд вважає помилковими доводи відповідача, що цим Порядком №56 не встановлені граничні терміни для опрацювання отриманих в рамках здійснення повної перевірки матеріалів та складення і прийняття рішень; не встановлено строку для прийняття рішення про результати здійснення повної перевірки, тобто не передбачено, що таке рішення повинно бути прийнято НАЗК протягом 60 або 90 днів з моменту прийняття рішення про проведення перевірки суб`єкта. 
Національне агентство створюється відповідно до  Закону № 1700-VII  і зобов`язано діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачений  Конституцією  та законами України, про що зазначено у ч. 2  ст. 19 Конституції України.
Згідно з Порядком № 56 Національне агентство у особі відповідних структурних підрозділів за своїми обов`язками, які передбачені  Законом № 1700-VII  та Порядком № 56, повинне здійснювати контроль та повну перевірку декларації особи згідно з чітко встановленою правовою процедурою, визначеною у ньому.
І за змістом наведеного вище п.5 розділу ІІІ Порядку № 56 саме в межах процедури повної перевірки декларації Національне агентство збирає, одержує, використовує інформацію, яка є необхідною для повної перевірки декларації.  
В тому числі, відповідно до п.10 розділу ІІІ Порядку № 56 у разі виявлення Національним агентством протягом повної перевірки декларації ознак недостовірності задекларованих відомостей, неточності оцінки задекларованих активів, конфлікту інтересів, незаконного збагачення Національне агентство направляє відповідному суб`єкту декларування відповідний лист з пропозиціями надати письмові пояснення та/або копії підтвердних документів.
Суб`єкт декларування має право надати (надіслати) пояснення (копії документів) не пізніше ніж на десятий робочий день з дня отримання відповідного листа Національного агентства за допомогою програмних засобів Реєстру або засобами поштового зв`язку.
Надані суб`єктом декларування письмові пояснення та/або копії підтвердних документів є обов`язковими до розгляду та врахування Національним агентством під час проведення повної перевірки декларації та вирішення питання щодо дотримання суб`єктом декларування вимог Закону при складанні та поданні декларації.
Згідно п.6 розділу ІІІ Порядку № 56 у разі неможливості одержання відомостей, необхідних для проведення повної перевірки декларації, протягом граничних строків проведення такої перевірки, в тому числі у разі надмірної тривалості розгляду судом чи компетентним органом іноземної держави питання про надання Національному агентству відповідної інформації, неможливості внесення Національним агентством плати за отримання відповідної інформації відповідно до законодавства, якщо така плата вимагається для доступу до інформації, тощо Національне агентство зобов`язане провести повну перевірку декларації за наявними у нього відомостями, про що зазначається у Рішенні про результати здійснення повної перевірки  декларації.
Виходячи з наведених правових норм, приймаючи до уваги, що результати проведення повної перевірки   відображаються в рішенні про результати здійснення повної перевірки декларації, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що повна перевірка декларацій розпочинається рішенням про її проведення і закінчується рішенням про результати перевірки. 
При цьому повна перевірка декларації здійснюється упродовж 60 календарних днів з дня прийняття рішення про проведення перевірки. У разі необхідності строки проведення повної перевірки декларації можуть бути продовжені, але не більше ніж на сукупний строк у 30 календарних    днів.
Тобто повна перевірка декларацій повинна тривати не більше, ніж 60 календарних днів з дня прийняття рішення про проведення перевірки, а у виняткових випадках - не повинен перевищувати в сукупності 90 календарних днів з дня прийняття рішення про проведення перевірки.
Будь-яких підстав для винесення рішення про результати повної перевірки декларації поза межами визначеного Порядком №56 строку законодавством не передбачено. 
В спірному випадку судом вірно встановлено, відповідачем не спростовано, що перебіг строку повної перевірки декларацій позивача за 2016 рік та за 2017 рік в установленому порядку не зупинявся.
Отже, оскільки рішення про проведення повної перевірки  прийнято 21.01.2019 (№112), то перебіг строку проведення повної перевірки декларацій позивача розпочався з 22.01.2019 та, з урахуванням рішення НАЗК №825 від 22.03.2019, яким продовжено строк проведення перевірки на 30 календарних днів, строк проведення повної перевірки декларацій позивача закінчився 21.04.2019.  
Таким чином, оскаржувані рішення відповідача від 26.07.2019  № 2232 та № 2233 про результати здійснення повної перевірки декларацій прийняті з порушенням встановленого  п.12 розділу ІІІ Порядку №56 строку. 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що тривале неприйняття передбаченого  законом рішення  за наслідками проведеної перевірки ставить суб`єктів декларування у стан правової невизначеності, чим порушує принцип верховенства права, закріплений у  ст. 8 Конституції України.
Крім цього, в контексті спірних правовідносин апеляційний суд вважає доречним застосування судом першої інстанції положень ст.   6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка захищає право особи на справедливий суд.
Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04, Суд дійшов висновку, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав».
Аналіз практики Європейського Суду з прав людини дає підстави для висновку, що зазначена стаття, поміж іншого, закріплює принцип юридичної визначеності, який, в свою чергу, є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.
Крім цього, цей принцип є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність  закону, вимоги до «якості» закону).
У справі «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, заява № 21722/11, порушення принципу юридичної визначеності було констатоване Європейським судом з прав людини з огляду на відсутність у законодавстві України положень щодо строків давності притягнення судді до відповідальності за порушення присяги, в контексті дотримання вимог «якості  закону»  при перевірці виправданості втручання у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.
Аналізуючи дотримання вимог «якості  закону», ЄСПЛ зазначив, зокрема, що відсутність будь-яких строків давності, що розглядалася вище за статтею 6 Конвенції, давала дисциплінарним органам повну свободу дій та порушила принцип юридичної визначеності.
Суд уже констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (див. рішення від 21 жовтня 2010 року у справі ««Дія-97» проти України», заява № 19164/04, п. 47, з подальшими посиланнями). 
Отже, принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та  Конституцією України  права та свободи цієї особи.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16495/17 зазначено, що потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті  закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана  законом  виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже,  закон  повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій.
  Тому доводи Національного агентства щодо необмеження будь-якими строками (або в межах поняття «розумного строку») компетенції на прийняття відповідного рішення щодо повної перевірки декларації, з урахуванням принципу верховенства права, не є прийнятними. 
Як зазначено вище, правова процедура повної перевірки декларацій особи Національним агентством встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.
Усі передбачені Порядком № 56 заходи контролю та повної перевірки декларацій повинні відповідати вказаним у п.3 розділу І Порядку №56 принципам, пріоритетне місце серед яких займає принцип верховенства права.
Зважаючи на те, що оскаржувані рішення №2232 та № 2233 від 26.07.2019 прийняті відповідачем всупереч приписам п.12 Порядку № 56 на 186 день з дня прийняття рішення про проведення перевірки, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає, що таке процесуальне порушення порядку проведення перевірки, в свою чергу, зумовлює виникнення у позивача стану правової невизначеності та ставить під сумнів результати самої перевірки та є самостійною підставою для визнання протиправним рішення, прийнятого за результатами проведення такої перевірки.
Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування означених  рішень відповідача №2232 та № 2233 від 26.07.2019. 
Як наслідок, підлягають визнанню протиправними та скасуванню і рішення НАЗК від 26.07.2019 №№ 2242, 2243 як такі, що прийняті на підставі протиправних рішень від 26.07.2019 № 2233 та № 2232.
Оцінюючи решту доводів апеляційної  скарги, суд виходить з того, що вони не впливають на правильність оцінки спірних правовідносин, що склалися в межах розгляду цієї справи щодо оскаржуваних рішень, та не спростовують висновків суду першої  інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.  
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції залишити без задоволення.  
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 160/8754/19 залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
  
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко