КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/753/2020                                                                                                       Суддя 1 інстанції - Кваша А.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                                                                       Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М         У К Р А Ї Н И
 
12 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Пархоменка Д.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року, щодо
 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 26 жовтня 2019 року о 14 годині 40 хвилин по вулиці Олени Теліги, 27 в місті Києві, керуючи автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив п.2.3 б, п.10.2 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.  
Закриваючи  провадження  по  справі,  суд  першої  інстанції мотивував своє рішення тим, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки порушення п. 2.3 б та п. 10.2 ПДР України, що може потягти за собою відповідальність, передбачену статтею 124 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Пархоменко Д.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Постанову Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 761/43441/19 від 16 грудня 2019 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що згідно з ст. 269 КУпАП, ОСОБА_1 є потерпілим від адміністративного правопорушення у вчинені якого звинувачується ОСОБА_2 , оскільки йому було заподіяно майнову шкоду зазначеним правопорушенням у вигляді пошкодження автомобіля, яким він керував, і обов`язком, згідно з ст. 1166 ЦК України, перед власником автомобіля, а тому, на переконання адвоката Пархоменка Д.В.,  закриття справи № 761/43441/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2  впливає на можливість пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 з боку власника.
Щодо обставин справи апелянт зазначає, що 26 жовтня 2019 року в місті Києві по вулиці Олени Теліги сталася дорожньо- транспортна пригода із участю автомобілів «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 та «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився під керуванням ОСОБА_1 . За фактом зазначеної ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 300745 щодо ОСОБА_2 та до протоколу були додані наступні документи: схема місця ДТП від 26 жовтня 2019 року; письмові пояснення ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 ; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..
На переконання адвоката Пархоменка Д.В., в своїй сукупності дані документи є достатніми доказами для розгляду справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та прийняття в ній законного та обґрунтованого рішення.
Апелянт зазначає, що обидва учасника ДТП мали різні погляди, щодо обставин даної ДТП та пояснення свідків даної події також не є однозначними.
Представник потерпілого зазначає, що згідно пояснень  ОСОБА_1 , 26 жовтня 2019 року він керував автомобілем "Suzuki", д.н.з. НОМЕР_2 по вулиці Олени Теліги в місті Києві в середній смузі. Здійснюючи маневр перестроювання в праву смугу руху, яка була вільна від автомобілів, він відчув, що з правої сторони в його автомобіль в`їхав автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , який ударив його в праве переднє колесо, внаслідок удару його автомобіль винесло на тротуар, а автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 включив задній рух та став їхати у напрямку проти руху автомобілів, на думку ОСОБА_1 , намагаючись залишити місце події, після чого його зупинили очевидці події.             Згідно пояснень ОСОБА_2 , він керував автомобілем "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджав з двору по вулиці Олени Теліги, 27. Перед виїздом він переконався, що крайня права смуга по вулиці Олени Теліги повністю вільна від транспортних засобів, та повністю виїхав в крайню праву смугу по вул. Олени Теліги в місті Києві, де отримав сильний удар зліва в ліве крило автомобіля, в результаті чого він ніби то втратив свідомість. Від удару його автомобіль відкинуло на тротуар та після зіткнення з бордюром, його автомобіль ніби то по інерції виїхав на зустрічну смугу у зв`язку з тим, що в нього заклинило коробку передач на першій передачі.
Таким чином, на думку апелянта, вбачається, що дана подія має двох учасників, в яких різні погляди та чотирьох свідків, які також не мають єдиної думки з приводу даної ДТП.
Адвокат Пархоменко Д.В. зазначає, що лише свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях підтримала позицію ОСОБА_2 зазначивши, що саме автомобіль "Suzuki", д.н.з. НОМЕР_2 в`їхав в автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 , як це пояснює і сам ОСОБА_2 . Інші свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4  обидва зазначили в письмових поясненнях, що автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 не надав перевагу автомобілю "Suzuki", д.н.з. НОМЕР_2 який рухався по головній дорозі та самостійно врізався в нього. Та обидва свідки зазначили, що автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 водієм якого був ОСОБА_2 почав тікати з місця ДТП. Свідок ОСОБА_5 , зазначила, що вона взагалі не бачила моменту зіткнення даних транспортних засобів. Проте після того, як вона почула звук їх зіткнення, вона розвернулась та побачила як автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_2 , на її погляд почав тікати.
Апелянт вказує на те, що не зважаючи на наявність письмових пояснень зазначених свідків, суд не взяв їх до уваги, не викликав свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судове засідання для дачі пояснень. Крім того, розглядаючи справу судом було проігноровано пояснення ОСОБА_1 , дані в судовому засіданні, які повністю співпадали з поясненнями зазначених свідків.
На переконання представника потерпілого, ухвалюючи оскаржувану постанову, суд неповно з`ясував обставини справи, однобічно та упереджено, дослідив докази, що в подальшому призвело до того, що рішення обґрунтоване лише поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та ОСОБА_3 - єдиного свідка, чиї пояснення не співпадають з поясненнями інших свідків, а також поясненнями ОСОБА_5 - особи, яка навіть не бачила моменту ДТП, але все-одно її слова про те, що ОСОБА_2 намагався залишити місце ДТП повністю співпадають з поясненнями інших осіб.
На думку апелянта, виходячи з наведених обставин та приписів ст. 280 КУпАП, суд мав би з`ясувати наступні обставини: Чи дійсно мала місце зазначена ДТП? Чи було порушено будь ким з учасників зазначеної ДТП правила дорожнього руху? Якщо так, то який з автомобілів порушив правила дорожнього руху? Який з автомобілів завдав удару іншому? Оскільки відповідно до сукупності усіх доказів окрім пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що удару завдав саме ОСОБА_2 )? Чи дійсно ОСОБА_2 втратив свідомість від удару? Оскільки жодного доказу, який би підтвердив дане твердження ОСОБА_2 не існує. Чи намагався ОСОБА_2 залишити місце ДТП? Оскільки на це вказують пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Проте, на переконання апелянта, судом було проігноровано більшість наведених вище фактичних даних та досліджено лише ті докази, які співпадають зі словами ОСОБА_2 та виправдовують його, що порушує правила розгляду справ про адміністративні правопорушення встановленні КУпАП.
Представник потерпілого вказує на те, що після візуального огляду пошкоджень автомобілів, які зображені на фото, що додаються в кількості чотири фото, вбачається що автомобіль "Suzuki", д.н.з. НОМЕР_2 має більші ушкодження з правого боку ніж з переду а автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 має більші ушкодження передньої частини, що вказує саме на те, що автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 вдарив автомобіль "Suzuki", д.н.з. НОМЕР_2 в передню праву частину, а не навпаки. Крім того, ці обставини підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також поясненнями самого ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 300745 та додатками до нього.
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника  - адвоката Пархоменка Д.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Усатенка Д.А., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги закону суддею суду першої інстанції під час розгляду справи виконані в повному  обсязі.
Висновок судді районного суду про відсутність в діях  ОСОБА_2 будь-яких порушень ПДР та причинно-наслідкового зв`язку між діями  ОСОБА_2 та дорожньою пригодою є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам подій та підтверджений матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №300745, 26 жовтня 2019 року о 14 годині 40 хвилин по вулиці Олени Теліги, 27 в місті Києві водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Suzuki», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків, чим порушив п. 2.3 б, п. 10.2 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.  
Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 10.2 ПДР України ,виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
Встановлюючи наявність чи відсутність протиправних дій водія ОСОБА_2 , суд першої інстанції повно і ретельно з`ясовував обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 300745 від 26.10.2019, схему місця ДТП, письмові пояснення учасників пригоди та свідків, надані ОСОБА_2 фотокопії з місця пригоди, відеозапис наданий свідком ОСОБА_5 , безпосередньо допитав ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , а тому доводи представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Пархоменка Д.М. про неповноту судового розгляду щодо встановлення обставин ДТП, апеляційний суд вважає безпідставними, такими, що суперечать матеріалам адміністративної справи.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що 26 жовтня 2019 року він керував автомобілем "Suzuki", д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Олени Теліги в місті Києві в середній смузі. Навпроти виїзду з придворової території, пересвідчившись, що в полосі, в яку він мав намір перестроїтися немає автомобілів, почав перестроювання в праву смугу руху. Коли він майже перестроївся в праву смугу руху, автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 , який виїжджав з придворової території ударив його автомобіль в праве переднє колесо,внаслідок удару його автомобіль винесло на тротуар.При  цьому,  ОСОБА_1 зазначив, що зіткнення відбулося в полосі громадського транспорту, проте після уточнюючих запитань пояснив, що ДТП відбулося в другій смузі руху, так як зазначено в схемі ДТП. Також ОСОБА_1 зазначив, що вийшовши з автомобіля він побачив, що автомобіль "Opel", д.н.з. НОМЕР_1 рухався проти руху автомобілів, на думку ОСОБА_1 , намагаючись залишити місце події, після чого його зупинили очевидці події.
За клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Пархоменка Д.В. в  суді  апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він виїжджав з двору в бік вул. О. Теліги, попереду нього їхав автомобіль "Opel", який виїжджаючи на головну дорогу, не зупиняючись перед виїздом, одразу під кутом 300 почав виїжджати в другу смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем "Suzuki", який він побачив лише в момент ДТП. Також свідок зазначив, що на момент виїзду автомобіля "Opel", автомобілів на дорозі було не багато. Від удару автомобіль "Opel" розвернуло на 3600, він вискочив на тротуар та передньою частиною здійснив зіткнення з бордюром, потім автомобіль почав здавати назад та намагався залишити місце ДТП проти руху транспорту. Автомобіля "Opel" було зупинено пішоходами, які забрали у водія ключі від автомобіля. Автомобіль "Suzuki" від удару здійснив зіткнення з бордюром та вискочив на тротуар.
 
Разом  з  тим, з пояснень ОСОБА_2 , як  наданих одразу після ДТП, так і згодом в суді першої та апеляційної інстанції вбачається, що він керував автомобілем марки «Opel» та виїжджав з двору по вул . Олени Теліги, 27. Перед виїздом він пересвідчився, що крайня права смуга була повністю вільна від транспортних засобів, та повністю здійснив  виїзд з  придворової території в крайню праву смугу по вул. Олени Теліги в місті Києві, де відразу ж отримав сильний удар зліва в ліве крило автомобіля, в результаті чого він втратив свідомість. Від удару його автомобіль відкинуло на тротуар та після зіткнення з бордюром, оскільки від удару коробка передач заклинила на першій передачі, його автомобіль по інерції виїхав на зустрічну смугу, де і зупинився. Від удару він отримав тілесні ушкодження у вигляді травми плечового суглобу та голови, на  підтвердження  чого  надав  суду фотознімки  отриманих  ушкоджень.
Свідок ОСОБА_3 , яка була безпосереднім очевидцем ДТП, як  в суді  першої  інстанції, так  і в  суді  апеляційної  інстанції пояснила, що восени 2019 року, точної дати не пам`ятає за сплином часу, вона йшла по лівій стороні дороги по тротуару по вул. Олени Теліги в сторону вул. Ольжича в місті Києві, відповідно, автомобілі рухалися їй назустріч. Підходячи ближче до повороту, побачила, як автомобіль синього кольору марки «Opel», виїхавши потихеньку з придворової території, повернув праворуч. Завершивши поворот продовжив повільно рухатися в смузі громадського транспорту, ближче до бордюра. При цьому в полосі громадського транспорту рухався тільки синій автомобіль, як і не було інших автомобілів на виїзді з придворової території. Коли автомобіль Opel» проїхав нешвидко вже певну відстань в першій смузі, близько 5 метрів, джип сірого кольору, рухаючись в другій смузі руху, почав різко перестроюватись в першу смугу руху, рухаючись  прямо в  сторону її (свідка), і під час такого руху в`їхав правою передньою частиною в передню ліву частину автомобілю «Opel». Зіткнення автомобілів відбулося безпосередньо біля бордюра. Свідок  зазначила, що побачивши такий рух автомобіля джипа сірого кольору, розуміючи, що відбудеться зіткнення, вона заскочила на парапет біля тротуару, наблюдаючи  за ситуацією. Також свідок ОСОБА_3 пояснила, що від удару у автомобіля  «Opel» відірвало та  відкинуло на  тротуар бампер, розбилися фари, автомобіля «Opel» відкинуло на  тротуар, розвернуло у протилежному напрямку і він почав рухатися назустріч потоку автомобілів. На цей момент до місця ДТП підійшли  люди, які почали знімати відео на мобільний телефон, при цьому викрикуючи, що водій автомобіля «Opel» намагається залишити місце ДТП. Автомобіль же сірого кольору після удару продовжив  рух  вправо,  проїхавши відстань 3-5 метрів та зупинився на тротуарі, а тому які були у джипа пошкодження вона не бачила. Свідок зазначила, що водій сірого автомобіля був травмований, на ньому була кров, окрім нього в салоні автомобіля була ще пасажирка, яка  також отримала травми. Чи отримав  пошкодження  водій автомобіля «Opel», і  чи був ще хтось в автомобілі «Opel», крім водія, вона не бачила, оскільки не підходила до вказаного автомобіля, але згодом прийшов син водія «Opel». Через деякий час приїхали працівники поліції, яким вона надала пояснення. 
Наведені пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 повністю  узгоджуються із даними схеми місця ДТП та із наявними у матеріалах справи фотоматеріалами, зробленими на місці ДТП. Оглядом та аналізом цих доказів встановлюються наступні фактичні обставини:
 - в автомобілі «Opel» пошкоджені: передній бампер, капот, радіатор, передні фари, решітка радіатора, передні крила, вентилятор;
 - в автомобілі «Suzuki» пошкоджені: передній бампер справа, переднє праве крило, права фара.
Відтак, пошкодження на автомобілі «Opel» локалізовані в передній частині автомобіля, а  в  автомобіля «Suzuki»  в передній правій частині.
Схемою місця ДТП та фотознімками зафіксовано кінцеве розташування транспортних засобів після ДТП, відповідно до якого автомобіль «Suzuki» знаходиться на тротуарі на відстані 9,3 метра від виїзду з придворової території та відповідно на відстані 0,4 м. від правого переднього колеса та 0,7 м. від правого заднього колеса до бордюрного парапета, а автомобіль «Opel» знаходиться в третій смузі руху по вул. О.Теліги. Також фотознімками зафіксовано наявні на місці дорожньо - транспортної пригоди предмети, що стосуються  пригоди, зокрема, уламки скла, сліди рідини, уламки кузова та відокремлений від автомобіля «Opel» бампер, які знаходяться в смузі громадського транспорту та на тротуарі. 
Аналіз зазначених даних у їх сукупності, а саме розташування транспортних засобів, яке зафіксоване на схемі ДТП, локалізація пошкоджень на обох автомобілях, розміщення предметів та уламків після ДТП, дають підстави стверджувати про достовірність пояснень саме ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 щодо обставин та механізму ДТП. 
Відтак, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , як і наявні в матеріалах  справи показання свідка ОСОБА_6 , не може взяти до уваги суд апеляційної  інстанції як  обґрунтовані.
Наявні ж в матеріалах справи пояснення свідка ОСОБА_5 взагалі не містять будь - яких даних щодо обставин та механізму ДТП, адже, свідок бачила лише наслідки ДТП, а тому такі пояснення також не спростовують показань ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .
Долучені ж представником ОСОБА_1 - адвокатом Пархоменко Д.В. до апеляційної скарги письмові показання свідка ОСОБА_8 , за своїм змістом суперечать навіть показанням ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , на  які посилався представник в апеляційній скарзі, адже, жоден з названих осіб не вказував про дивні маневри автомобіля «Opel», які він ніби - то виконував при виїзді з двору вул. О.Теліги. А більш того, з показань даного свідка вбачається, що удар в автомобіль «Suzuki» завдав автомобіль «Opel», проте, сама ж вона не  заперечує, що цього не бачила, адже, в момент удару вона заплющила очі та коли відкрила їх то побачила, що автомобіль «Opel» почав рухатися в протилежному напрямку.
Відтак, досліджені під час апеляційного  розгляду докази не спростовують висновків суду про невстановлення в діях ОСОБА_2 порушень п.п. 2.3.б та 10.2 ПДР України та відповідно,відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було, також їх не було надано і суду апеляційної інстанції.
Відтак, враховуючи наведені обставини з урахуванням схеми місця ДТП, характеру та локалізації механічних пошкоджень на транспортних засобах, суд апеляційної інстанції робить висновок про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і рішення суду з приводу закриття провадження є законним і вмотивованим.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, під час апеляційного перегляду не встановлено.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Пархоменка Д.В. залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року  щодо ОСОБА_2 залишити - без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

П О С Т А Н О В И Л А:
 
Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Пархоменка Д.В. - залишити без задоволення.
Постанова оскарженню не підлягає.
           
                 Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                      Кепкал Л.І.