ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005819 пров. № А/857/2040/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                        Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Костецький Н.В., м. Львів) у справі № 1.380.2019.005819 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,-

                                                  В С Т А Н О В И В:          

07 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради в якому просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо обмеження пільг, передбачених пунктами 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 07.05.2019. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради поновити з 07.05.2019 надання пільг, передбачених пунктами 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо обмеження пільг ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), передбачених пунктами 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 07.05.2019. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради поновити з 07.05.2019 надання пільг ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), передбачених пунктами 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив відповідач Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що позивач є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Львівським обласним військовим комісаріатом, яке є безтермінове, дійсне на всій території України, а відтак, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
З 01.10.2014 року надання пільг, які були встановлені законодавством України для ветеранів війни, - учасників бойових дій, було змінено позивачу, а саме - були зменшені норми споживання комунальних пільг у зв`язку із змінами у законодавстві, про що його не було повідомлено.
Позивач звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо надання пільг з оплати житлово-комунальних послуг без обмеження норм споживання.
Листом від 24.10.2019 № 2700 Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради повідомило позивачу, що постанова Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» є основним нормативно-правовим актом, яким установлено соціальну норму житла та соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до положень пунктів 4-6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю); 75-процентна знижка вартості палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» встановлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком: за наявності газової плити та газового водонагрівача - 10,5 куб. метрів на одну особу на місяць; для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб метри на одну особу на місяць; 70 кВт-г на місяць на сім`ю (домогосподарство) з однієї особи і додатково 30 кВт-г на місяць на кожного іншого члена сім`ї (домогосподарства), але не більш як 190 кВт-г на місяць.
Положення пунктів 4-6 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є чинними, у даній статті закону не передбачено можливість Кабінетом Міністрів України встановлювати обмеження зазначених пільг, що передбачені Законом.
Згідно ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування (стаття 4 Закону).
Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до вимог частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи те, що пільги щодо комунальних послуг є періодичними (щомісячними), то про порушення своїх прав, позивач повинен був дізнатись в кінці кожного місяця під час отримання платіжок про оплату комунальних послуг.
З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 07.11.2019, відтак відновлення порушених прав позивача є можливим за шість місяців до звернення з позовною заявою до суду.
З урахуванням системного аналізу правових норм, наведених вище, досліджених матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради щодо обмеження пільг позивачу, передбачених пунктами 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 07.05.2019 є протиправними.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).
Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).
Рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому, такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-
          
                                                  П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької міської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.005819 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України з урахуванням пункту 3 розділу VI “Прикінцевих положень” Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель