ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року	Львів	Справа № 463/8369/19 пров. № А/857/6146/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Макарика В.Я.,
за участю секретаря судового засідання:    Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника громадянина Таджикистану ОСОБА_1 – адвоката Скорбача Олексія Івановича на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 15 квітня 2020 року з питання повернення застави, постановлену суддею Стрепко Н.Л. у м. Львові, у справі №463/8369/19 за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації, -
                                                     ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2020 року представник громадянина Таджикистану ОСОБА_1 – адвокат Скорбач Олексій Іванович звернувся до суду із заявою про припинення дії застави та повернення застави у сумі 191100 гривень громадянину Таджикистану ОСОБА_2 , яка була внесена ним за звільнення із умов несвободи заявника, та про скасування всіх обмежень, передбачених ст. 289 КАС України.
Вимоги заяви обґрунтовує тим, що рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 03 жовтня 2019 року встановлено громадянину Таджикистану ОСОБА_1 заставу в розмірі 384200 грн та визначено строк її внесення, а також покладено інші зобов`язання, пов`язані із особистим переміщенням. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2019 року за клопотанням ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби у зв`язку із невнесенням протягом встановленого строку застави продовжено строк затримання з метою забезпечення ідентифікації ідентифікації терміном на 6 місяців (до 07.04.2020).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року скасовано рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року та ухвалено нове судове рішення, яким встановлено заставу 192100,00 грн, визначено, що громадянин ОСОБА_3 звільняється з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, у день надання підтвердних документів про внесення застави.
Вказує, що перебування під заставою понад визначений судом строк обмежує права громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , передбачені с.13 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового тимчасового захисту» та наголошує, що позивач не вносив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді застави та не проводив додаткових заходів ідентифікації. 
Крім того, покликаючись на вимоги нормативних актів, спрямованих на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби  COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, просить припинити дію встановлених судом зобов`язань щотижневого прибування громадянина Таджикистану ОСОБА_1 до Львівського прикордонного загону, оскільки їх виконання несе загрозу життю та небезпеку здоров`ю.
Ухвалою Личаківського районного сулу м. Львова від 15 квітня 2020 року у задоволенні заяви громадянина Таджикистану ОСОБА_1 – адвоката Скорбача Олексія Івановича відмовлено.
Судове рішення мотивоване передчасним зверненням заявника із вимогами про повернення застави.  Щодо вимоги про звільнення від обов`язку щотижнево прибувати до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби суд вказав, що застава є запобіжним заходом, який застосовується до особи виключно в поєднанні з передбаченими ч.4 ст.289 КАС України обов`язками, порушення яких тягне за собою скасування застави, затримання особи та її поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та строки застосування даного запобіжного заходу Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 та іншими законодавчими актами не зупинені. Також заявником не вказано обставин, які унеможливлюють його щотижневе прибуття Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби.
Не погоджуючись з вищевказаним судовим судовим рішенням, представник громадянина Таджикистану ОСОБА_1 – адвокат Скорбач Олексій Іванович оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі (аналогічних тим, що вказані у заяві). Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким вимоги заяви задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства  України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Суд під час застосування застави та взяття на поруки письмово роз`яснює іноземцю або особі без громадянства покладені на нього обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи з установленою судом періодичністю; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому іноземець або особа без громадянства тимчасово перебуває, без дозволу визначеної службової особи; 3) невідкладно повідомляти визначену службову особу про зміну свого місця проживання.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2019 року позов Львівського прикордонного загону (військова частина 2144) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України задоволено частково. Зобов`язано громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом п`яти робочих днів від дня ухвалення рішення внести на відповідний рахунок заставу в розмірі 200 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить                       384200 гривень. До моменту внесення застави громадянин Таджикистану ОСОБА_1 утримується у спеціально обладнаному для цих цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та звільняється з нього у день надання позивачу підтвердних документів про внесення застави. Зобов`язано громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : 1) щотижнево прибувати до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби; 2) не відлучатися з м. Львова, без дозволу уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби; 3) невідкладно повідомляти уповноважену особу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про зміну свого місця проживання.
Тобто, вказаним судовим рішенням громадянину Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було надано п`ять робочих днів для внесення визначеного судом розміру застави. Однак станом на 11 жовтня 2019 року суду доказів внесення застави відповідачем надано не було, а тому ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2019 року клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 було задоволено та продовжено строк затримання  громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ,                  ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення ідентифікації, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області) на строк 6 (шість) місяців, а саме: до 15 год. 00 хв. 7 квітня 2020 року.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року апеляційну скаргу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 жовтня 2019 року у справі № 463/8369/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_4 (Військова частина НОМЕР_1 ) задоволено частково. Зобов`язано громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , протягом п`яти робочих днів від дня ухвалення рішення внести на відповідний рахунок заставу в розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192100,00 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень. Визначено, що до моменту внесення застави ОСОБА_5 утримується у спеціально обладнаному для цих цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону, або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, та звільняється з нього у день надання позивачу підтвердних документів про внесення застави. Зобов`язано ОСОБА_1 у випадку внесення застави: 1) щотижнево прибувати до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби; 2) не відлучатися з міста Львова без дозволу уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби; 3) невідкладно повідомляти уповноважену особу Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби про зміну свого місця проживання. 
Зі змісту постанови слідує, що апеляційним судом при її прийнятті було враховано факт незаконного перетину громадянином ОСОБА_3 державного кордону України, відсутність у нього документів, які підтверджують особу, та документів, які надають право на виїзд з України, відсутність відповідей з посольства Республіки Таджикистан щодо надання інформації та документів для ідентифікації відповідача.
Слід зазначити, що внесення застави іноземцем або особою без громадянства є одним із способів забезпечення ідентифікації та/або забезпечення видворення такої особи за межі території України та полягає у внесенні цією особою або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) відповідної суми коштів на спеціальний рахунок. Водночас, підставою для застосування такого заходу є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії, якщо існує ризик її втечі, а також у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.
Наведені у апеляційній скарзі доводи не спростовують ні факту незаконного перебування відповідача на території України, ні факту відсутності у нього документів, що підтверджують особу та країну походження, ні наявності обставин, які унеможливлюють належну ідентифікацію особи для забезпечення видворення за межі території України. 
Крім того, колегією суддів враховано, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року, якою громадянину ОСОБА_3 зменшено розмір застави до 192100 гривень та покладено на нього передбачені ч.4 ст. 289 КАС України обов`язки  під час застосування застави, набрала законної сили 10 січня 2020 року.
Згідно з частиною 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців, про продовження строку затримання орган, за клопотанням якого затримано іноземця, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що строк застави як запобіжного заходу також триває шість місяців. Разом з тим, порушення цього запобіжного заходу має наслідком скасування застави та затримання особи з її поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що саме з набранням законної сили постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду (10 січня 2020 року), за якою громадянином Таджикистану ОСОБА_1 виконано встановлене судовим рішенням зобов`язання внесення застави, слід пов`язувати початок перебігу шестимісячного строку дії застави та погоджується із висновком суду першої інстанції про передчасність звернення до суду із вимогами про повернення громадянину Таджикистану ОСОБА_1 застави та про припинення дії встановлених судом на час застосування застави зобов`язань.
Щодо вимог заяви про припинення дії встановленого судом зобов`язання щотижневого прибуття до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби, в обґрунтування яких заявник покликається на нормативні акти, якими встановлені обмежувальні заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби  COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів зазначає наступне.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року.
Пунктом 4 зазначеної вище постанови у редакції, що діяла на час звернення представника відповідача із заявою та постановлення оскаржуваної ухвали, встановлено, що особами, які потребують самоізоляції є, зокрема: особи, які мали контакт з хворим на COVID-19, крім осіб, які перебували у засобах індивідуального захисту у зв`язку з виконанням службових обов`язків; особи, щодо яких є підозра на інфікування, або особи, які хворіють на COVID-19 та не потребують госпіталізації; особи, які досягли 60-річного віку (за певними винятками).
Слід зазначити, що на час дії карантинних заходів Постановою №211 та іншими законодавчими актами не внесено змін щодо строків та умов застосування запобіжних заходів, визначених ч.4 ст.289 КАС України. Оскільки доказів існування інших обставин, що унеможливлюють виконання встановлених судом зобов`язань щодо щотижневого прибуття до уповноваженої особи Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби заявником не наведено, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволені поданої представником громадянина Таджикистану ОСОБА_1 заяви в цій частині.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 242, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника громадянина Таджикистану ОСОБА_1 – адвоката Скорбача Олексія Івановича залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 15 квітня 2020 року з питання повернення застави у справі №463/8369/19 – без змін.           
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Постанова складена в повному обсязі 18.06.2020.