ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2435/20 Справа № 932/14900/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Литвиненко І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року                 
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Варенко О.П., Городничої В.С.
при секретарі         -        Василенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро»,
на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року
по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна фабрика «Основа» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна фабрика «Основа» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро» про солідарне стягнення збитків, що завдані розголошенням відомостей, які становлять комерційну таємницю, -

ВСТАНОВИЛА:
В жовтні 2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна фабрика «Основа» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро» про солідарне стягнення збитків, що завдані розголошенням відомостей, які становлять комерційну таємницю.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна фабрика «Основа» про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна фабрика «Основа» до  ОСОБА_1  та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро» про солідарне стягнення збитків, що завдані розголошенням відомостей, які становлять комерційну таємницю - задоволено.
Накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, які відкритті відповідачем ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у фінансових установах, що здійснюють ліцензовану діяльність із надання банківських послуг в Україні, в межах ціни позову, яка складає 720 000 гривень.
       Накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, які відкритті відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро» (ЄДРПОУ 43052336, 49066, м. Дніпро, вул. Гладкова, 16 кв. 144) у фінансових установах, що здійснюють ліцензовану діяльність із надання банківських послуг в Україні, в межах ціни позову, яка складає 720 000 гривень.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро» просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року у справі №932/14900/19 та винести ухвалу, якою в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
У відзивів ТОВ «Хімічна фабрика «Основа» на апеляційну скаргу ТОВ «Аквалюкс-Дніпро» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року просить відмовити ТОВ «Аквалюкс-Дніпро» у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року про забезпечення позову та ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року про забезпечення позову по справі №932/14900/19 залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.10.2019 року ТОВ «Хімічна фабрика «Основа» звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до  ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро» про солідарне стягнення збитків, що завдані розголошенням відомостей, які становлять комерційну таємницю. 
В жовтні 2019 року до суду першої інстанції від ТОВ «Хімічна фабрика «Основа» надійшло клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у сумі 720 000 гривень, що знаходяться на всіх банківських рахунках, які відкритті ОСОБА_1 та ТОВ «Аквалюкс-Дніпро».
       В обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначив, що здійснює свою статутну господарську діяльність, виготовляючи промивні розчини, антинакипіни, антискаланти, засоби захисту від корозії, а також надає послуги із впровадження та контролю використання цих реагентів. ОСОБА_1 , як колишній працівник товариства, мав доступ до усіх рецептур виготовлення реагентів та навчений методикам їх впровадження та контролю.         Попри підписане зобов`язання про нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації, ним було незаконно розголошено ТОВ «Аквалюкс-Дніпро» рецептуру, технологію виробництва продукції позивача, клієнтську базу даних, технології впровадження та контролю, що є комерційною таємницею та конфіденційною інформацією позивача. Внаслідок цих дій, позивачу заподіяно значних збитків у вигляді упущеної вигоди, у розмірі 720 000 гривень. Оскільки ціна позову є значною, у випадку ухвалення позитивного для позивача рішення, відповідачі намагатимуться істотно ускладнити або взагалі зробити неможливим його виконання, шляхом приховування коштів та реалізації майна, що їм належить.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.         Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів із дня її надходження без повідомлення учасників справи. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню зо дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.         Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
       Забезпечення позову – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України). Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
       Враховуючи те, що позовні вимоги носять майновий характер та ціна позову складає 720 000 гривень, ці вимоги заявлені у солідарному порядку, а метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, з тим, щоб гарантувати реальне виконання прийнятого рішення, у разі задоволення позову.
       Задовольняючи заяву ТОВ «Хімічна фабрика «Основа» про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що ризик відчуження відповідачами грошових коштів, що їм належить, з метою уникнення від виконання можливого майбутнього рішення суду є високоймовірним, тому дії відповідача можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що позивачем не надано будь-яких доказів вчинення ТОВ “Аквалюкс-Дніпро” дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду, колегія суддів ставиться критично, оскільки судом першої інстанції при розгляді зазначеної заяви було досліджено всі надані сторонами докази та правильно застосовано й дотримано норми матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги інтереси ТОВ “Аквалюкс-Дніпро” - юридичної особи, яка провадить господарську діяльність та накладенням арешту на його рахунки суттєво ускладнює ведення господарської діяльності та негативно вливає на ділову репутацію та взаємовідносини з постачальниками, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в заяві про забезпечення позову позивач просив лише забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідачів у межах розміру позовних вимог, а саме, у сумі 720 000,00 грн.
Крім того, оскаржуваною ухвалою суду жодним чином не обмежено повноваження керівника ТОВ “Аквалюкс-Дніпро” та необмежено дієздатність самої юридичної особи на укладення правочинів.
Отже, апелянтом не надано до суду належних та допустимих доказів у відповідності до вимог ст.81 ЦПК України в обґрунтування своїх доводів, що обраний вид забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження майнових прав товариства. 
Посилання апелянта на те, що позовна заява ТОВ «Хімічна фабрика «Основа» є необґрунтованою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, так як цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи.
Окрім того, з відповіді наданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі ПСМРУ МЮ (м.Дніпро) №03-2/20809 від 19.03.2020 року встановлено, що на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року, старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м. Дніпрі ПСМРУ МЮ (м.Дніпро) Кривозуб О.С. було відкрито виконавче провадження №60283581 та винесено постанову про арешт коштів боржника ТОВ “АКВАЛЮКС-ДНІПРО”, які знаходяться на поточних рахунках боржника.
Накладення арешту на грошові кошти, які призначені для виплати заробітної плати та належать робітникам боржника ТОВ “АКВАЛЮКС-ДНІПРО” ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019 року не передбачено та старшим державним виконавцем не накладався. 
Арешт зарплатних рахунків боржника ТОВ “АКВАЛЮКС-ДНІПРО” не здійснювався. 
Будь-яких рішень або заходів щодо зупинення фінансово-господарської діяльності боржника ТОВ “АКВАЛЮКС-ДНІПРО” державним виконавцем не приймалося та не здійснювалось.
Повноваження органів управління боржника ТОВ “АКВАЛЮКС-ДНІПРО” будь-яким чином Державним виконавцем не обмежувались. 
Постанова про зупинення руху коштів по вищезазначених рахунках старшим державним виконавцем не приймалась. 
       Окрім того, слід зазначити, що застосовані заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення в оскарженій частині – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
       Керуючись ст.ст. 149, 150, 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквалюкс-Дніпро» - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко 

В.С.Городнича