ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  902/121/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Акціонерного товариства "Альфа-Банк"
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
від 18.12.2019
у справі № 902/121/17
за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"
до Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут"
про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №  902/121/17 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк") до Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут" (далі - ВАТ "Вінніфрут") про визнання банкрутом.

2. Ухвалою суду від 08.02.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ  "Вінніфрут", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ющенко В.М.
3. Ухвалою суду від 11.05.2017 визнано грошові вимоги ПАТ "ВТБ Банк" до боржника у розмірі: 949 768 556,47 грн, як такі, що забезпечені майном боржника;   3 200, 00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

4. 11.09.2018 АТ "ВТБ Банк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою №5221/1-2 від 07.09.2018 року про відмову від забезпечення, на підставі ч.  2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій заявник просить суд задовольнити заяву про відмову від забезпечення за наступними договорами: 

- Іпотечним договором від 01.07.2008 №3864;

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/185з-08 від 01.07.2008;

- Договором застави №100.2.3-01/187з-08з від 01.07.2008;

- Договором застави майнових прав №100.2.3-01/186з-08 від 01.07.2008, укладеним між банком та ОСОБА_3 (майновий поручитель); 

- не враховувати майно, що передане в заставу ОСОБА_3 , який не є учасником справи про банкрутство та майно якого не потрапляє в ліквідаційну масу,

а також розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" в наступній черговості: 518  716  603,57 грн - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника; 423  267  704,90 грн - четверта черга задоволення вимог кредитора; 7 784 248,00 грн - шоста черга задоволення вимог кредитора (всього вимоги у розмірі 949  768  556,47  грн); 3  200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

5. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.09.2019, зокрема, було залишено без розгляду заяву ПАТ "ВТБ Банк" про відмову від забезпечення, в порядку п.  2 ч.  2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у даній справі.

6. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "ВТБ Банк" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду від 03.09.2019 та постановити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву щодо відмови від забезпечення та щодо розподілення по черговості його грошових вимог до банкрута.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 

7. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 902/121/17 апеляційну скаргу АТ "ВТБ Банк" - задоволено, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.09.2019 у справі № 902/121/17 в частині залишення без розгляду заяви про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог АТ "ВТБ Банк" - скасовано, справу №902/121/17 повернуто Господарському суду Вінницької області для розгляду по суті заяви АТ   "ВТБ Банк" №5221/1-2 від 07.09.2018 про відмову від забезпечення, в порядку п.  2 ч.  2 ст.  23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та розподілення по черговості грошових вимог.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

8. 04.02.2020 Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 04.02.2020 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 902/121/17, підтвердженням чого є вхідний штамп Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на першому аркуші касаційної скарги. 

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги АТ  "Альфа-Банк" у справі № 902/121/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.02.2020.

10. Крім того, касаційна скарга АТ  "Альфа-Банк" містить клопотання АТ "Альфа-Банк" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 902/121/17.

11. Ухвалою Верховного Суду від 04.05.2019 у даній справі, серед іншого, поновлено АТ  "Альфа-Банк" строк на касаційне оскарження постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 902/121/17; відкрито касаційне провадження у справі № 902/121/17 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" від 04.02.2020 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019; призначено розгляд касаційної скарги АТ "Альфа-Банк" від 04.02.2020 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

12. Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, АТ  "Альфа-Банк" звернулось з касаційною скаргою, в якій останнє просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №  902/121/17, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.09.2019 у даній справі залишити в силі.

13. Доводи касаційних скарг полягають у наступному.

13.1. АТ "ВТБ Банк" не надав витребуваних місцевим господарським судом документів, необхідних для розгляду його заяви від 11.09.2018.

13.2. Судом апеляційної інстанції невірно встановлено, що АТ "ВТБ Банк" виконав вимоги ухвал місцевого господарського суду від 19.11.2018, від 25.06.2019, оскільки вимоги ухвали від 19.11.2018 АТ "ВТБ Банк" виконано не було.

13.3. АТ "ВТБ Банк" не довів поважності причин неподання витребуваних судом документів.

13.4. Провадження у справі про банкрутство порушено 08.02.2017, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку, тоді  як АТ "ВТБ Банк" неодноразово подавались апеляційні і касаційні скарги на прийняті у справі процесуальні документи.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

14. Від арбітражного керуючого Ющенко Віталіни Михайлівни на електронну адресу суду надійшов відзив на касаційну скаргу, підписаний електронним цифровим підписом, в якому остання просить закрити касаційне провадження у справі №  902/121/17 за касаційною скаргою АТ  "Альфа-Банк"  від 04.02.2020 в порядку пункту 3 частини 1 статті 296 ГПК України.
15. Акціонерним товариством "ВТБ Банк" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить закрити касаційне провадження з розгляду касаційної скарги АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020 з підстав, наведених у даному відзиві.

16. ВАТ "Вінніфрут" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить закрити касаційне провадження з розгляду касаційної скарги АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020, керуючись статтею 296 ГПК України.

Розгляд клопотань Верховним Судом

17. Від розпорядника майна арбітражного керуючого Ющенко В. М. на електронну адресу суду надійшов відзив на касаційну скаргу, підписаний електронним цифровим підписом, який містить клопотання про закриття касаційного провадження у справі №  902/121/17 за касаційною скаргою АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020 в порядку пункту 3 частини 1 статті 296 ГПК України.

18. Як підставу для закриття касаційного провадження у справі №  902/121/17 за касаційною скаргою АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020 розпорядник майна арбітражний керуючий Ющенко В.М. зазначає, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції стосується виключно прав, інтересів та (або) обов`язків кредитора АТ "ВТБ Банк" та не впливає на права, інтереси та (або) обов`язки кредитора (скаржника) АТ  "Альфа-Банк", тому вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020 на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 підлягає закриттю в порядку п. 3 ч. 1 ст. 296 ГПК України.

19. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглянувши вказане клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Ющенко В.М. дійшла висновку  про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

19.1. В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №  902/121/17 за заявою ПАТ "Альфа-Банк" до ВАТ "Вінніфрут" про визнання банкрутом. Ухвалою суду від 08.02.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ  "Вінніфрут", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ющенко В.М.

19.2. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.05.2017 визнано грошові вимоги ПАТ "ВТБ Банк" до боржника у розмірі: 949 768 556,47 грн, як такі, що забезпечені майном боржника;   3  200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

19.3. АТ "ВТБ Банк" 11.09.2018  звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою №5221/1-2 від 07.09.2018 про відмову від забезпечення, на підставі п.2 ч.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій заявник просив суд задовольнити заяву про відмову від забезпечення за наведеними в заяві договорами, не враховувати майно, що передане в заставу ОСОБА_3. , який не є учасником справи про банкрутство та майно якого не потрапляє в ліквідаційну масу, а також розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" в наступній черговості: 518  716  603,57 грн - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника; 423  267  704,90 грн - четверта черга задоволення вимог кредитора; 7 784 248,00 грн - шоста черга задоволення вимог кредитора (всього вимоги у розмірі 949  768  556,47 грн); 3  200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

19.4. Відповідно до частини 2 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

19.5. Оскільки, постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 902/121/17 скасовано ухвалу Господарського суду Вінницької області від 03.09.2019 в частині залишення без розгляду заяви про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог АТ "ВТБ Банк", а справу №902/121/17 повернуто Господарському суду Вінницької області для розгляду по суті заяви АТ  "ВТБ Банк" №5221/1-2 від 07.09.2018 про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог, то за результатами розгляду цієї заяви АТ    "ВТБ Банк" №5221/1-2 від 07.09.2018 забезпечений кредитор може набути прав та обов`язків конкурсного кредитора, що свою чергу стосується прав та обов`язків всіх конкурсних кредиторів, зокрема і  ініціюючого кредитора АТ  "Альфа-Банк".

19.6. Відтак, не погоджуючись з вказаною постановою суду апеляційної інстанції  АТ  "Альфа-Банк" звернулось з касаційною скаргою від 04.02.2020 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №  902/121/17 у відповідності до вимог статті 287 ГПК України.

19.7. З урахуванням викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає  клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Ющенко В. М. про закриття касаційного провадження у справі №  902/121/17 за касаційною скаргою АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020 в порядку пункту 3 частини 1 статті 296 ГПК України необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

20. Відзив Акціонерного товариства "ВТБ Банк" містить клопотання про закриття касаційного провадження з розгляду касаційної скарги АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020.

21. Підставою для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020, АТ "ВТБ Банк" вважає відсутність порушення прав АТ  "Альфа-Банк" а також відсутність процесуальних підстав для оскарження в касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції від 18.12.2019, тому просить закрити касаційне провадження, відкрите за касаційної скаргою АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020. На підтвердження своєї позиції наводить ухвали КГС ВС від 18.11.2019 у справі № 910/26972/14, від 25.11.2019 у справі № 1/102"Б", від 05.12.2019 у справі №  Б11/071-07/14/18/2/3, від 09.12.2019 у справі № 911/397/16, від 09.12.2019 у справі № 44/227-6, від 12.12.2019 у справі № 909/722/14, від 16.12.2019 у справі № 902/330/17, від 26.12.2019 у справі № 910/11981/18, від 26.12.2019 у справі № 917/648/18, від 26.12.2019 у справі № 43/718, від 26.12.2019 у справі № 10/Б-743, від 27.12.2019 у справі №  903/984/16, від 27.12.2019 у справі № 21/456 (9/1346/516/396/86/86), якими було відмовлено у відкритті касаційного провадження у зв`язку з тим, що касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України.

22. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглянувши вказане клопотання АТ "ВТБ Банк" дійшла висновку  про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

22.1. АТ "ВТБ Банк" 11.09.2018 звернулось до Господарського суду Вінницької області із заявою №5221/1-2 від 07.09.2018 про відмову від забезпечення, в порядку п.  2 ч.  2 ст.  23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та розподілення по черговості грошових вимог.

22.2. Відповідно до приписів статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що був чинний на час винесення оскаржуваної ухвали Господарського суду Вінницької області від 03.09.2019, забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

22.3. Станом на час винесення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції -  18.12.2019, було введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КзПБ) з 21.10.2019, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого унормовано, що з дня введення його в дію Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) втрачає чинність. 

22.4. Реалізація права на касаційне оскарження судових рішень у справі про банкрутство відбувається за правилами і в порядку, передбаченими главою 2 "Касаційне провадження" розділу IV "Перегляд судових рішень" ГПК України, з урахуванням особливостей оскарження судових рішень у справі про банкрутство, визначених КзПБ. 

22.5. Абзацом першим частини третьої статті 9 КзПБ регламентовано, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство; ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів; ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство; постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

22.6. Предметом розгляду у суді першої інстанції є заява АТ   "ВТБ Банк" 
від 07.09.2018 про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог. Вказана заява кредитора стосується грошових вимог, тому постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції про залишення заяви кредитор без розгляду, може бути оскаржена в касаційному порядку.

22.7. Щодо судової практики, наведеної АТ "ВТБ Банк" у п. 21 постанови, колегія суддів зазначає, що предметом розгляду судових рішень щодо касаційного перегляду яких винесено ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п.  1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, є, зокрема: від 05.12.2019 у справі №  Б11/071-07/14/18/2/3 (поновлення на посаді ліквідатора банкрута), від 05.12.2019 у справі №  Б11/071-07/14/18/2/3 (затвердження оплати послуг та витрат за період виконання повноважень у справі про банкрутство), від 09.12.2019 у справі № 911/397/16 (стягнення на користь арбітражного керуючого основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна), від 09.12.2019 у справі № 44/227-6 (усунення арбітражного керуючого від виконання обов`язків ліквідатора та призначення нового ліквідатора), від 12.12.2019 у справі №  909/722/14 (відмова у задоволенні заяви про припинення повноважень ліквідатора боржника), від 16.12.2019 у справі № 902/330/17 (зупинення провадження у справі до перегляду іншого судового рішення у даній справі), від 26.12.2019 у справі №  910/11981/18 (стягнення на користь арбітражного керуючого грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна), від 26.12.2019 у справі № 917/648/18 (стягнення на користь арбітражного керуючого грошової винагороди), від 26.12.2019 у справі № 43/718 (стягнення на користь арбітражного керуючого винагороди арбітражного керуючого), від 26.12.2019 у справі № 10/Б-743 (відмова у задоволенні скарги на дії або бездіяльність Міністерства), від 27.12.2019 у справі №  903/984/16 (затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату грошової винагороди, відшкодування витрат, за час виконання повноважень ліквідатора), від 27.12.2019 у справі № 21/45б(9/134б/51б/39б/8б/8б)(скарга на неправомірні дії арбітражного керуючого на посаді розпорядника майна та ліквідатора при реалізації майна товариства), які не підлягають касаційному оскарженню та не є тотожним до предмету розгляду оскаржуваної постанови у даній справі №  902/121/17 (про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог), яка підлягає касаційному оскарженню відповідно до ч.  3 ст. 9 КзПБ. 

22.8. З огляду на викладене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що клопотання АТ "ВТБ Банк" про закриття касаційного провадження у справі №  902/121/17 за касаційною скаргою АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020  не підлягає задоволенню.

23. Крім того, відзив ВАТ "Вінніфрут" містить клопотання про закриття касаційного провадження з розгляду касаційної скарги АТ  "Альфа-Банк" від 04.02.2020.

24. Вказане клопотання ВАТ "Вінніфрут" мотивовано тим, що АТ  "Альфа-Банк" не доведено порушення його прав та законних інтересів, винесенням оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та з огляду на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду не підлягає касаційному перегляду з огляду на вимоги статті 9 КзПБ та ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". На підтвердження своєї позиції ВАТ "Вінніфрут" наводить ухвали КГС ВС, які зазначена в клопотанні АТ "ВТБ Банк" п. 21 постанови.

25. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглянувши вказане клопотання ВАТ "Вінніфрут" дійшла висновку  про відмову у його задоволенні з підстав, зазначених в п.п. 19.1.-19.7, 22.2 - 22.7.

Позиція Верховного Суду

26. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

27. Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон), зокрема, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

28. Вказаний Закон набрав чинності 08.02.2020.

29. Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

30. Касаційна скарга Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №  902/121/17,   подана 04.02.2020. 

31. Зважаючи на викладене, в даному випадку при розгляді вказаної касаційної скарги АТ "Альфа-Банк", підлягають застосуванню норми Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній до 08.02.2020, а не в редакції Закону 15.01.2020 №  460-IX.

32. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

33. Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08.02.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ  "Вінніфрут", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Ющенко В.М.

34. Офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ  "Вінніфрут" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено 13.02.2017 за № 40318.

35. Ухвалою суду від 11.05.2017 визнано грошові вимоги ПАТ "ВТБ Банк" до боржника у розмірі: 949 768 556,47 грн, як такі, що забезпечені майном боржника;   3  200, 00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

36. 11.09.2018 АТ "ВТБ Банк" звернулось до Господарського суду Вінницької області з заявою №5221/1-2 від 07.09.2018 про відмову від забезпечення, в порядку п.2 ч.2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій заявник просив суд задовольнити заяву про відмову від забезпечення за наступними договорами: Іпотечним договором від 01.07.2008 №3864; Договором застави майнових прав №100.2.3-01/185з-08 від 01.07.2008; Договором застави №100.2.3-01/187з-08з від 01.07.2008; Договором застави майнових прав №100.2.3-01/186з-08 від 01.07.2008, укладеним між банком та ОСОБА_3 (майновий поручитель); не враховувати майно, що передане в заставу ОСОБА_3 , який не є учасником справи про банкрутство та майно якого не потрапляє в ліквідаційну масу; розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" в наступній черговості: 518 716 603,57 грн - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника; 423 267 704,90 грн - четверта черга задоволення вимог кредитора; 7 784 248,00 грн - шоста черга задоволення вимог кредитора (всього вимоги у розмірі 949 768 556,47 грн.); 3 200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів. (т.15 а.с.65).

37. 19.11.2018 ухвалою Господарського суду Вінницької області заяву АТ "ВТБ Банк" було призначено до розгляду і зобов`язано банк надати до суду докази, на підтвердження доводів щодо дублювання в договорах забезпечення заставного майна та належності майна ОСОБА_3 (т.15 а.с.159-160).

38. Як встановлено судом апеляційної інстанції, 21.12.2018 АТ "ВТБ Банк" надало Господарському суду Вінницької області докази, які вимагалися судом з додатковими поясненнями по заяві про відмову від забезпечення, в яких заявник просить суд задовольнити заяву про відмову від забезпечення за наступними договорами: Іпотечним договором від 01.07.2008 року №3864; Договором застави майнових прав №100.2.3-01/185з-08 від 01.07.2008; Договором застави №100.2.3-01/187з-08з від 01.07.2008; Договором застави майнових прав №100.2.3-01/186з-08 від 01.07.2008, укладеного між банком та ОСОБА_3 (майновий поручитель), а також розподілити грошові вимоги АТ "ВТБ Банк" в наступній черговості: 586 900 168,75 грн - вимоги кредитора, які забезпечені заставою майна боржника; 423 267 704,90 грн - четверта черга задоволення вимог кредитора; 7 784 248,00 грн - шоста черга задоволення вимог кредитора (всього вимоги у розмірі 1 017 952 121,65 грн.); та 3 200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів. (т.18 а.с.1-144).

39. Водночас, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.06.2019 зобов`язано АТ  "ВТБ Банк" надати до суду письмове пояснення щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку (949 768 556,47 грн) від суми, що заявлена у заяві про відмову від забезпечення (1 017 952 121,65 грн).

40. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.09.2019 заяву АТ "ВТБ Банк" про відмову від забезпечення залишено без розгляду відповідно до пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України, оскільки заявником не було надано доказів, що витребовувались судом, а саме письмових пояснень щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку (949 768 556,47 грн) від суми, що заявлена у заяві про відмову від забезпечення (1 017 952 121,65 грн).

41. Суд апеляційної інстанції, скасував ухвалу господарського суду від 03.09.2019 в частині залишення без розгляду заяви про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог АТ "ВТБ Банк" - та повернув справу №902/121/17 до Господарського суду Вінницької області для розгляду по суті заяви АТ   "ВТБ Банк" №5221/1-2 від 07.09.2018 про відмову від забезпечення, в порядку п.  2 ч.  2 ст.  23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та розподілення по черговості грошових вимог.

42. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив щодо наявної різниці розміру суми визнаних кредиторських вимог банку (949 768 556.47 грн) від суми, що заявлена у заяві про відмову від забезпечення (1 017 952 121,65 грн.), що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.05.2017, у цій справі, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017, було задоволено заяву АТ "ВТБ Банк"  та визнано його грошові вимоги до боржника у розмірі: 949 768 556,47 грн, як такі, що забезпечені майном боржника і 3 200,00 грн судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів та зобов`язано розпорядника майна внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке є предметом застави. У задоволенні грошових вимог банку  в сумі 248 284 611,97 грн було відмовлено.

43. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що місцевим господарським судом безпідставно не розглянуто по суті заяву АТ "ВТБ Банк"  про відмову від забезпечення та не визначено порядок розподілу (не розподілено) грошових вимог цього банку, оскільки залишення її без розгляду порушує права заявника та перешкоджає подальшому провадженню у справі про банкрутство.

44. Відповідно до частини першої  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим  законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

45.  Завданням національних судів  є забезпечення  належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами  (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

46.  Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується,  якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

47. Більш того, у визначення справедливого судового розгляду справи  не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи  (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").

48. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

49.  Якщо подані стороною  доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді  за результатом розгляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

50. У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бьгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що  правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

51.  Відповідно до  статті 236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

52.  Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності повного та всебічного дослідження обставин справи, на підставі наявних у справі доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду заяви кредитора  у даній справі, відтак, правомірно повернув Господарському суду Вінницької області для розгляду заяву АТ   "ВТБ Банк" №5221/1-2 від 07.09.2018 про відмову від забезпечення та розподілення по черговості грошових вимог кредитора.

53. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

54. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У справі, що розглядається, на думку колегії суддів Касаційного господарського суду, судом апеляційної інстанцій надано належну правову оцінку спірним правовідносинам а доводи, викладені в касаційній скарзі зводяться до незгоди з рішенням суду апеляційної інстанції та не спростовують правомірних висновків суду апеляційної інстанцій.

55. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

56. Відповідно до чинного законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

57. Рішення суду має прийматися відповідно до норм матеріального та процесуального права і фактичних обставин справи, з достовірністю встановлених судом, тобто з`ясованих шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

58. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку, що постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №  902/121/17 прийнято відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її зміни або скасування не вбачається.

59. Оскільки підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, то судовий збір відповідно до статті 129 ГПК України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" від 04.02.2020 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі №  902/121/17 залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі № 902/121/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               В.  В. Білоус

Судді                                                                                             О.  В. Васьковський

                                                                                           В. Я. Погребняк