ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2020 року           справа №160/1254/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 160/1254/29 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В., повний текст складено 27.03.2020р. в м.Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                      УСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського адміністративного суду до Міністерства оборони України військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати дії та бездіяльність відповідача протиправними; зобов`язати відповідача визнати недійсним з моменту оголошення догани за порушення порядку звернення, здійснене позивачем 04.09.2019, та скасувати догану відповідачеві від 05.09.2019, яка записана в службовій картці позивача; зобов`язати відповідача виплатити позивачеві судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 60 грн; визнати протиправними дії відповідача в частині того, що позивачеві чинилися перепони на подання рапортів (заяв) відповідачеві за період з 05.09.2019 по дату звільнення 10.12.2020.
Ухвалою Дніпропетровського адміністративного суду від 05.02.2020 справу №160/1254/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд за підсудністю Луганському окружному адміністративному суду.
До Луганського окружного адміністративного суду дана справа надійшла 02.03.2020.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий 10-денний строк з дати отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду:
- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- визначитися з колом відповідачів та уточнити позовні вимоги щодо кожного з них в разі визначення декількох відповідачів;
- позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, та її копій відповідно до кількості учасників справи;
- належним чином засвідчених копій письмових доказів, оригінали яких знаходяться у позивача, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення;
- заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.
24.03.2020 до суду на виконання ухвали від 10.03.2020 надійшла заява позивача, в якій відповідачем по справі вказана Військова частина НОМЕР_1 (далі також відповідач), відповідно до якої просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 визнати недійсним з моменту оголошення догани за порушення порядку звернення, здійснене позивачем 04.09.2019, та скасувати догану відповідача від 05.09.2019, яка записана в службовій картці позивача, зобов`язати відповідача виплатити позивачеві судові витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 113 грн. Зазначено про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, надані належним чином засвідчені копії письмових доказів, оригінали яких знаходяться у позивача та надано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якій просить поновити строк звернення до суду.
В обґрунтування заяви про поновлення зазначено, що про оскаржувану догану від 05.09.2019, яка записана в його службовій картці, позивач фактично дізнався з відповіді відповідача від 14.01.2020 № 175. Також зазначено, що 10.12.2019 позивача звільнено з військової служби, на час несення служби позивач не міг звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки була імовірність дискримінації з боку відповідача, в період з 06.09.2019 по 17.09.2020 та з 25.09.2019 по 29.11.2019 знаходився на лікуванні.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. 
Позивачу роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. 
Позивач не погодився з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що звернутися за захистом своїх прав позивач мав можливість лише після отримання відповіді відповідача 14.01.2020 року. Зазначає, що позов поданий до суду датований 27.01.2020 року. Наголошує на тому, що звернутися до суду міг лише після звільнення зі служби та з 06.08.2019 по 17.09.2019, 23.10.2019 по 29.11.2019 перебував на лікуванні.
Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до частин першої-другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Частиною першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною другою статті 123 КАС України встановлено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.
Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Матеріали справи свідчать, що до позовної заяви додана копія листа від 20.09.2019 № 117/363, в якому зазначено, що у командуванні Десантно-штурмових військ Збройних Сил України розглянуте звернення ОСОБА_1 на урядову гарячу лінію Міністерства оборони України з проханням надати копію винесеної догани. За результатами розгляду повідомлено, що на ОСОБА_1 було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани і оголошено її перед строєм. Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України про накладені дисциплінарні стягнення сержантам (старшинам) оголошується - особисто, на нараді чи перед строєм сержантів (старшин). Крім того повідомлено, що дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі. Оскільки наказ про накладання дисциплінарного стягнення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 не видавався, відсутня можливість щодо направлення зазначеного документа. Разом з тим інформовано, що дисциплінарне стягнення було доведено ОСОБА_1 під особистий підпис 05.09.2019 у службовій картці.
Отже, позивач з 05.09.2019 знав про дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оскільки під особистий підпис був ознайомлений про догану, яку оголошено перед строєм, а тому був обізнаний про порушення свого права та мав би звернутися до суду.
Суд зазначає, що поважними причинами пропуску або продовження строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
За змістом частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Разом з тим, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності".
Таким чином, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем, дисциплінарне стягнення ОСОБА_1 у вигляді догани оголошено перед строєм та доведено під особистий підпис 05.09.2019 у службовій картці, отже 05.09.2019 позивач дізнався про дисциплінарне стягнення.
Посилання позивача як на підставу для поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом на імовірність дискримінації з боку відповідача є незмістовним, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції, на реальну наявність випадків чи реального існування такої дискримінації позивачем не зазначено та не надано жодного доказу.
Що стосується перебування на лікуванні, то як вбачається з доданих до матеріалів справи медичних документів, позивач перебував на лікуванні з 06.09.2019 по 17.09.2019,з 25.09.2019 по 23.10.2019, з 24.10.2019 по 29.11.2019, але до суду з позовом звернувся тільки 31.01.2020, позовна заява датована 27.01.2020.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави, зазначені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними.
Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для  задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 160/1254/20 залишити без змін.
Повне судове рішення складено 26 травня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, але не менше строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення короновірусної хвороби (COVID-19).

Головуючий суддя                                                                                        Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                              І.Д. Компанієць

                                                                                                                       І.В. Сіваченко