ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/20639/19                                                                           Суддя 1-ї інстанції: Єфіменко Н.В.
Провадження № 33/818/226/20
Категорія:  ч.1 ст.130 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
15.05.2020 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Самардіної Аліни Олександрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова 03.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова 03.01.2020 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.10.2019 року о 16.20 за адресою: м.Харків, вул. Чайковського. 6 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2104, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у приступності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись з таким рішенням,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційних доводів вказує, що суд першої інстанції навмисно позбавляв ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження. Матеріали справи не містять доказів про керування ним транспортним засобом, а відеозапис фіксує лише його присутність поряд з працівниками поліції, які були викликані щодо побутової сварки. Направлення на огляд в закладі охорони здоров`я суперечить складеному протоколу, оскільки не містить зазначення ознак алкогольного сп`яніння, які були у нього виявлені. Також вказує, що не було допитано свідків, про що ним заявлялось клопотання. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Самардіну А.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до частини положень ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Апеляційний суд приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, критично оцінює доводи щодо відсутності в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки це спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_1 спілкуючись із працівниками поліції неодноразово їм вказував, що він лише викотив автомобіль до подвір`я. Крім того, на цьому відеозаписі відображені на асфальті мокрі сліди від коліс автомобіля ВАЗ21104, державний номер НОМЕР_1 , який за словами ОСОБА_1 він викотив, що на думку апеляційного суду свідчить те, що на цьому автомобілі здійснювався рух.
Вказане повністю узгоджується з поясненнями свідка ОСОБА_2 , який зазначив, що 06.10.2019 року він викликав працівників поліції у зв`язку з конфліктом з ОСОБА_1 , та на час приїзду поліції ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля і намагався поїхати з двору.
Також на відеозаписі відображено, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я
В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 06.10.2019 року він не бачив, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Свідок ОСОБА_4 дав аналогічні пояснення. 
Апеляційний суд критично оцінює пояснення вказаних вище осіб, оскільки вони категорично не заявляли, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише те, що вони не бачили його за кермом. При цьому вказані особи епізодично спілкувались з ОСОБА_1 у увесь час він не перебував у їхньому полі зору. 
Доводи щодо відсутності в направлені ОСОБА_1 на медичний огляд ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки це не спростовує факт його відмови від такого огляду.
Частиною 2 та 3 ст. 266 КУпАп встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій на вимогу працівника поліції зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу алкогольних, наркотичних чи інших речовин. 
Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,- 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 03.01.2020 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанова набрала законної сили 15.05.2020 року

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик