33/804/124/20 
                                                                                265/6076/19 
                                               
Категорія: ч.1 ст. 163-1 КУпАП                                                                  Головуючий 1 інстанції: Мельник І.Г.                                                                    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       04 березня 2020 року   Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А., розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.02.2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , працюючого директором ТОВ «УКРТРАНССНАБ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Суд у постанові визнав встановленим, що ОСОБА_1 , працюючи директором ТОВ «УКРТРАНССНАБ», вчинив порушення порядку ведення податкового обліку з податку на додану вартість згідно акту перевірки від 23.08.2019 № 871/05-99-14-06/32721050, а саме: на порушення п.п. «а п.198.1, абзаців першого - третього п.198.2 та абзаців першого і другого п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-V1 зі змінами і доповненнями знижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 902293грн., в тому числі в січні 2017 року на 7979грн., у лютому 2017 року на 132643грн., у березні 2017 року на 109713грн., у червні 2017 року на 198053грн., у березні 2018 року на 75282грн., у травні 2018 року на 62553грн., у січні 2019 року на 316070грн.; завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 100965грн., у тому числі у березні 2017 року на 14295грн., у червні 2017 року на 1437грн., у січні 2018 року на 24500грн., у березні 2018 року на 59336грн., у травні 2018 року на 1397грн., яке не виправлено на дату складання акту перевірки, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. 

З наданого протоколу і матеріалів вбачається, що правопорушення було виявлене 23.08.2019 року по результатам документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «УКРТРАНССНАБ», в результаті чого був складений акт від 23.08.2019 року № 871/05-99-14-16/32721050. 

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.02.2020 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . 
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення, закрити провадження у цій справі.

Також в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки оскаржувана постанова йому направлена лише 20.02.2020 року, а отримана поштою 22.02.2020 року, тому вважає, що строк апеляційного оскарження ним пропущений з поважних причин.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала за таких підстав.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 12.02.2020 року не був присутній у судовому засіданні при розгляді матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (а/с 44-47), але був обізнаний про розгляд цієї справи 12.02.2020 року о 08.30год. у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області, про що свідчить заява Дьоміна В.В. від 06.02.2020 року на ім`я судді Мельник І.Г., в якій він просить відкласти розгляд справи про адміністративне правопорушення (порушення ведення податкового обліку) стосовно директора ТОВ «УКРТРАНССНАБ» ОСОБА_1 , призначений на 12.02.2020 року о 08.30год. (а/с 41). 
Окрім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції неодноразово викликав ОСОБА_1 у судові засідання судовими повістками на 25.09.2019 року о 08.30год., 31.10.2019 року об 11.00год., 22.11.2019 року о 09.00год., але на адресу суду поверталися конверти з відмітками пошти «за закінченням строку зберігання» (а/с 15, 17-19).

18.11.2019 року до суду першої інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, призначеної на 09.00год. 22.11.2019 року у зв`язку з відрядженням останнього (а/с 21-22), а також його заява про повернення цих матеріалів до Головного управління ДФС України в Донецькій області (а/с 25-26).
У подальшому ОСОБА_1 отримував судові повістки про призначення справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, призначені на 22.01.2020 року об 11.30год. (а/с 32), 12.02.2020 року о 08.30год. (а/с 39).

21.01.2020 року ОСОБА_1 направив до суду першої інстанції заяву про направлення цієї справи на розгляд до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за місцезнаходженням юридичної особи (а/с 36).  

З вищезазначеного вбачається, що хоча ОСОБА_1 і не був присутній 12.02.2020 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, але був обізнаний про розгляд цієї справи Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області 12.02.2020 року о 08.30год., не був обмежений у конституційних правах, окрім того, для отримання інформації щодо прийнятих судових рішень функціонує офіційний вебпортал «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду і у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до  ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 посилається на те, що він лише 22.02.2020 року отримав копію оскаржуваної постанови, тому не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу, вважає причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною.

З огляду на наведене, не можна визнати поважними причинами пропуск строку оскарження постанови суду від 12 лютого 2020 року, оскільки строк подачі апеляційної скарги на вказану постанову по 22 лютого 2020 року включно, останній день строку є неробочим днем, тому останнім днем строку подачі апеляційної скарги на постанову від 12.02.2020 року вважається 24 лютого 2020 року, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КпАП України, в той час як апеляційна скарга була подана 25 лютого 2020 року, ОСОБА_1 мав можливість у визначені законом строки подати апеляційну скаргу. 

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки останній був обізнаний про розгляд справи стосовно нього судом першої інстанції 12.02.2020 року о 08.30год., апеляційну скаргу подав до суду першої інстанції 25.02.2020 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, в апеляційній скарзі не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12.02.2020 року повинно бути відмовлено, апеляційна  скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами  ст.ст. 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 лютого 2020 року, якою на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . 

Апеляційну скаргу на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 повернути апелянту.

            Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

            Суддя: