УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
29 травня 2020 року  
м. Київ
справа №620/2765/19
провадження №К/9901/6862/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., 
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі № 620/2765/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області, у якому просив:
(і) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу за вислугу років;
(іі) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 07.11.2015.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області в призначенні йому пенсії за вислугу років є протиправною, адже станом на день звільнення вислуга років позивача в пільговому обчисленні становить 23 роки 1  місяць 27 діб, що відповідає вимогам чинного законодавства для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Крім того, позивач вказував, що Головне управління Національної поліції в Чернігівській області не є правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, тому є всі законні підставі вважати, що позивач звільнився зі служби, яка дає право на пенсію за вислугу років.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019, яке було залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020, позов задоволено повністю:
А) Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років;
Б) Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на пільгових умовах з 07.11.2015.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про відмову в позові повністю.
Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2020 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишено без руху через те що скаржник не долучив до касаційної скарги документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.
На виконання вказаної вище ухвали до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, до якого долучене платіжне доручення від 16.04.2020 № 7346 (#481637234326) про сплату судового збору в розмірі 1 536,80 грн.
Отже, недоліки касаційної скарги заявник усунув у строк, встановлений Верховним Судом.
Дослідивши зміст касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках  - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
За правилом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
На обґрунтування касаційної скарги заявник покликається на те, що висновки, зроблені судами першої та апеляційної інстанцій, не узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.03.2018 у справі №  295/6301/17, від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 22.11.2018 у справі №  161/4876/17, від 22.01.2019 у справі № 295/10742/16-а та від 27.02.2019 у справі №  295/6454/17.
Колегія суддів зазначає, що наведений аргумент потребує ретельної перевірки, яку не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку, що подана касаційна скарга може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи дає можливість Верховному Суду вважати, що у цій ситуації наявні обставини, наведені у підпункті «а» пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є підставою для відкриття касаційного провадження.
Отже, підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.
З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись положеннями підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 у справі № 620/2765/19.
2. Витребувати з Чернігівського окружного адміністративного суду справу №  620/2765/19.
3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4. Установити для подання відзиву на касаційну скаргу десятиденний строк з дня закінчення карантину, запровадженого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».
5. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                      А.А. Єзеров

Суддя                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                          О.П. Стародуб