РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року
м. Рівне

Справа № 565/2079/19
Провадження № 22-ц/4815/358/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Гордійчук С.О.
суддів: Боймиструк С.В., Бондаренко Н.В.
секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:
       
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач – Вараська міська рада Рівненської області, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргупредставника фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 адвоката Полюхович О.І. на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 січня 2020 року, ухвалену в складі судді Демчини Т.Ю., в м. Вараш, повний текст ухвали виготовлено11 січня 2020 року у справі №565/2079/19

позовом ОСОБА_1 до Вараської міської ради Рівненської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

18.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Вараської міської ради Рівненської області, фізичної особи-підприємця  ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянкита просив суд застосувати заходи забезпечення позову.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 січня 2020 рокузаяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14.02.1996 Кузнецовським МВ УМВС України в Рівненській області, місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову задоволено частково. 
Вжито заходів по забезпеченню позову, шляхом заборонифізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 вчиняти наступні дії щодо земельної ділянки площею 0,1600 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 5610700000:01:009:0285 а саме: - за згодою орендодавця передавати у володіння та користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі; - за згодою орендодавця проводити поліпшення орендованої земельної ділянки, зводити у встановленому законом порядку будівлі та споруди, закладати насадження.
У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1  про забезпечення позову відмовлено. 
Ухвала мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист та поновлення прав позивача, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення таких прав, оскільки відповідач може розпорядитись майном, законність набуття права власності на які оспорюється позивачем. 
У поданій апеляційній скарзі відповідач вказує на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вказує, що спірна земельна ділянка площею 0,16 га, кадастровий номер 5610700000:01:009:0285 ніколи не належала сім`ї ОСОБА_3 та відповідно не може перейти у власність ОСОБА_1 .
Також вважає, що суд безпідставно врахував, відомості наведені в листі виконавчого комітету Кузнецовської міської ради № 662/02/3-28/05 від 18.05.2016 року, оскільки інформація надана станом на 13.05.2016 року.
Покликається на те, що ОСОБА_1 не є власником спірної земельної ділянки, а тому його права щодо неї не можуть бути порушені. Окрім того, зазначає, що позивач не довів знаходження об`єктів його домоволодіння на спірній земельній ділянці.
Просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати та прийняти нову –про відмову у задоволенні вказаної заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду-без змін.
02 червня 2020 року позивач, відповідач та їх представники повторно подали заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантинними заходами та оскільки сторони проживають в м. Вараш Рівненської області у них відсутня можливість бути присутніми у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справив разі неявки у судове засідання учасника справи,щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів прийшла до висновку, що воно задоволенню не підлягає, оскільки таке клопотання про відкладення розгляду учасники справи подаьтю втретє, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги двічі відкладався, при цьому, не мотивують необхідності їх безпосередньої участі в судовому засіданні. Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції або за допомогою онлайн-сервісу відеозв`язку поза межами приміщення суду у випадку виникнення у сторін труднощів з явкою в судове засідання в місті Рівне не подавали. Подані клопотання про відкладення розгляду справи розцінюється судом як спроба затягування розгляду справи.
Крім того, клопотання про відкладення розгляду справи в порушення вимог ч. 8 ст. 43 ЦПК України не скріплені електронним цифровим підписом учасника справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону судове рішення відповідає.
Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір з приводу протиправного виникнення та переходу права оренди на земельну ділянку на якій розташовані будівлі та споруди, що належать на праві власності позивачу. Предметом позову є вимоги про визнання недійсними договору оренди.
Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами наявний спір, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. 
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
 Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, а не наявність належних і переконливих доказів.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Убачається, що між сторонами виник спір з приводу протиправного виникнення права оренди на земельну на якій розташовані споруди, що належать на праві власності позивачу.
Відповідно до п.27 договору від 21.10.2015 оренди спірної земельної ділянки площею 0,1600 га орендареві надано право: за згодою орендодавця передавати у володіння та користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі; за згодою орендодавця проводити поліпшення орендованої земельної ділянки, зводити у встановленому законом порядку будівлі та споруди.
Таким чином, забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії щодо предмету спору, а саме: за згодою орендодавця передавати у володіння та користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі; за згодою орендодавця проводити поліпшення орендованої земельної ділянки, зводити у встановленому законом порядку будівлі та споруди, закладати насадження, є цілком доречним, обґрунтованим, достатнім та співмірним видом забезпечення позову.
Крім того, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки спірне майно перебуває в його користуванні згідно договору оренди земельної ділянки від 21.10.2015 року. 
В даному випадку ухвала про забезпечення позову спрямована на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.
Виходячи із наведеного є обґрунтоване припущення, що у разі передачі земельної ділянки у користування іншій особі або проведення будівельних робіт можуть виникнути труднощі при виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Суд зауважує, що покликання в апеляційній скарзі на те, що спірна земельна ділянка площею 0,16 га, кадастровий номер 5610700000:01:009:0285 не належить позивачу не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини є предметом розгляду справи по суті, а не при розгляді питання про забезпечення позову.
Таким чином, частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд обґрунтовано виходив з обставин справи та положень ст. 151 ЦПК України та прийшов до правильного висновку про її обґрунтованість.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування відсутні. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 адвоката Полюхович О.І. залишити без задоволення.
Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 січня 2020 рокузалишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 04 червня 2020 року

Головуючий 

Судді: