ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 березня 2020 року           справа №360/3258/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України  в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року (повний текст складено в м. Сєвєродонецьку Луганської області) у справі № 360/3258/19 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до  Управління пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, -

                                                   ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України  в м. Сєвєродонецьку Луганської області  (далі – відповідач), в якому просив суд  визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26.06.2019 № 52/2019 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 за заявою від 04.01.2019 у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу роботи 10 років по Списку №1; зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 період роботи з 12.09.2016 по 26.10.2016 на посаді апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабрикату та продукції відділення відпуску напівфабрикатів та продукції цеху виробництва аміаку 1-А приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання “АЗОТ” та повторно розглянути заяву позивача від 04.01.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. (арк.справи 3-5)
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі № 360/3258/19 адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 26.06.2019 № 52/2019 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 за заявою від 04.01.2019 року в зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу роботи 10 років по списку №1. Зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1, ОСОБА_1 період роботи з 12.09.2016 по 26.10.2016 на посаді апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабрикату та продукції відділення відпуску напівфабрикатів та продукції цеху виробництва аміаку 1-А приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання “АЗОТ”. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (арк.справи 84-89)
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (арк.справи 96-98). 
Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено,  що позивач - ОСОБА_1 , 04.01.2019 року звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, відповідно до якої просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. (арк.спр.37).
За результатами розгляду заяви, відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 52/2019. (арк.спр.39).
Відповідно до рішення від 04.01.2019 № 52/2019 позивачу відмовлено в призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу роботи 10 років по Списку № 1. 
Позивач 04.07.2019 звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії та просив призначити пенсію за віком по Списку № 1. (арк.спр.41).
Згідно даних протоколу призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії від 18.07.2019 вбачається, що за заявою від 04.07.2019 позивачу було призначена пенсія за віком з 16.04.2019 у розмірі 4632,02 грн. (арк.спр.42).
Відповідно до довідки від 22.08.2019 № 2716 вбачається, що позивач отримує пенсію за віком з квітня 2019 року (арк.спр.44).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
У свою чергу, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).
Колегія суддів зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 “Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування”, на виконання Указу Президента України від 04.05.1998 № 401 (401/98) “Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування” Кабінет Міністрів України постановив Пенсійному фонду разом із Міністерством праці та соціальної політики, Міністерством фінансів України та Державної податковою адміністрацією забезпечити з 01.10.1998 впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. 
Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 № 794 “Про затвердження Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування”, установлено, що починаючи з 01.07.2002 обчислення пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” (1788-12) здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними систем персоніфікованого обліку.  
Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі – Закону № 1788-XII).
Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначена правова норма кореспондується з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від за №  58 від 29.07.1993 (далі – Інструкція № 58). 
Так, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Крім того, зазначеним правовим нормам відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637).
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в  трудовій  книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових  умовах  або за вислугу  років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального  трудового  стажу  приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників  (додаток  N  5). У довідці має бути вказано:  періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;  професія або посада;  характер виконуваної роботи; розділ,  підрозділ,  пункт,  найменування  списків  або їх номери, куди  включається  цей  період  роботи; первинні документи за час виконання  роботи,  на  підставі  яких  видана  зазначена довідка.  
З урахуванням вищезазначеного, положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1058-IV, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній або у трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи. 
Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.
Колегією суддів встановлено, що рішення від 26.06.2019 № 52/2019 не містить посилань щодо відсутності у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 відповідних записів або наявності неправильних чи неточних записів відносно його періодів роботи (арк. спр. 39-40).
При цьому, згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383) при   визначенні   права   на   пенсію   за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового  стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або  за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації   робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Згідно з пунктом 4 Порядку   проведення   атестації   робочих місць за умовами     праці,   затвердженого   постановою   Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі -   Порядок проведення   атестації   робочих місць),   атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. 
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92.Це означає, що при призначенні  пенсії за віком  на пільгових умовах для  зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного  5-річного   періоду роботи  зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).
Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 383 результати   атестації  (як вперше  проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі  підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в  дію  Порядку проведення атестації робочих  місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці,   до дати видання наказу на підприємстві   про   результати   проведення   атестації   та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із  оформленими належним чином записами  про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право  на пенсію  на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом  20 Порядку № 637.
Положеннями частини першої статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії. 
Так, відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Разом з тим, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано положеннями Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2015 № 22-1 (далі – Порядок № 22-1), в редакції, чинний на час виникнення спірних правовідносин.
Заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника (пунт 1.1 розділу 1 Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку № 22-1).
Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II “Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший” Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Пунктом 4.2 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1)перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2)перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3)перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4)видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1).
Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Як вбачається з рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 26.06.2019 № 52/2019 про відмову у призначенні пенсії, відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу роботи 10 років по Списку № 1, а саме відмовлено в зарахуванні у пільговий стаж періоду: з 12.09.2016 по 26.10.2016, оскільки позачергова атестація робочих місць відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 не проведена у строк до 21.10.2015, а проведена лише на підставі наказу від 27.10.2016 № 1008 про атестацію робочих місць.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками та та вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо правомірності прийняття спірного рішення відповідача з огляду на наступне. 
Зі змісту наказу по ПрАТ “Сєвєродонецьке об`єднання “АЗОТ” вбачається, що атестація робочих місць за умовами праці підприємством проведена 27.10.2016 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 “Про проведення атестації робочих місць за умовами праці” по умовам праці новостворених робочих місць відділення відпуску напівфабрикатів та продукції цеху виробництва аміаку 1-А, цеху виробництва мочевини (карбаміду) та вуглеамонійних солей, до переліку якого входить посада, яку обіймає позивач, а саме: апаратник підготовки та відпуску напівфабрикатів та продукції цеху виробництва аміаку 1-А (арк. спр. 18-19).
Тобто, даним наказом підтверджується факт проведення атестації саме новостворених робочих місць відділення відпуску напівфабрикатів та продукції цеху виробництва аміаку 1-А, цеху виробництва мочевини (карбаміду) та вуглеамонійних солей.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а.
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 26.06.2019 № 52/2019 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 за заявою від 04.01.2019 та зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області зарахувати до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 позивачу період роботи з 12.09.2016 по 26.10.2016 на посаді апаратника підготовки сировини та відпуску напівфабрикату та продукції відділення відпуску напівфабрикатів та продукції цеху виробництва аміаку 1-А приватного акціонерного товариства “Сєвєродонецьке об`єднання “АЗОТ”.
В іншій частині рішення не оскаржується.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                          ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України  в м. Сєвєродонецьку Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі № 360/3258/19 – залишити без задоволення. 
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі № 360/3258/19 – залишити без змін
Повне судове рішення складено 30 березня 2020 року. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                              А.В. Гайдар 

Судді                                                                                         Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                І.Д. Компанієць