УХВАЛА

31 березня 2020 року 
Київ
справа №640/22586/19
адміністративне провадження №К/9901/8984/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А.., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі №640/22586/20 за позовом Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" до  Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва,  Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: Державний комітет телебачення і радіомовлення України, Головне управління Державної податкової служби в м. Києві, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про скасування постанови,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 8 листопада 2019 року про арешт коштів, що винесена головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріною А.М. в частині накладення арешту на кошти рахунку Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" в АТ "Банк Кредит Дніпро" .
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову від 8 листопада 2019 року про арешт коштів, що винесена головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Федоріною А.М. (вул. Краківська, 20, м. Київ, 02094, код ЄДРПОУ 35011660) в частині накладення арешту на кошти рахунку Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" в АТ "Банк Кредит Дніпро".
У поданій касаційній скарзі третя особа, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII передбачено право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу порядку виконання виконавчого провадження. 
Як вбачається з ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року зазначену справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 333 КАС України, 
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі №640/22586/20.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду