УХВАЛА

14 травня 2020 року 
Київ
справа №804/10982/14
адміністративне провадження №К/9901/3955/20, №К/9901/3956/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевіривши касаційні скарги Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" в інтересах члена організації ОСОБА_1  на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, Начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області Фліссак І.Я., Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано незаконною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди в частині стягнення з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку коштів з рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої шкоди у сумі 1260 гривень; зобов`язано Державну казначейську службу України грошові кошти, сума яких вказана у завіреній гербовою печаткою постанові слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 про відшкодування шкоди, перерахувати у готівковій формі ОСОБА_1 через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем його проживання: індекс - АДРЕСА_1 ; зобов`язано Державну казначейську службу України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строку перерахування коштів згідно завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 про відшкодування шкоди за весь час прострочення з 11 березня 2014 року до моменту фактичного виконання завіреної гербовою печаткою копії постанови слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» звернулась до Вищого адміністративного суду України в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 із касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 15 серпня 2017 року повернув вищезазначену касаційну скаргу, аргументувавши це тим, що Згідно з витягу з протоколу № 1 (єдиного статутного документа ГО «ДНПЦ») Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» створена та здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи, а тому на момент звернення до суду з касаційною скаргою не має адміністративної процесуальної дієздатності.
Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» повторно звернулась до Вищого адміністративного суду України в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 із аналогічною касаційною скаргою.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 07 вересня 2017 року повторно повернув касаційну скаргу, з підстав, аналогічних тим, що викладені в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 серпня 2017 року.
Не погоджуючись з ухвалами суду касаційної інстанції, Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України в порядку, передбаченому пунктами 1, 2 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент такого звернення) із заявами про перегляд Верховним Судом України ухвал Вищого адміністративного суду України від 15 серпня 2017 року та 07 вересня 2017 року з підстав неоднакового застосування норм права судом касаційної інстанції.
З початком роботи Верховного Суду зазначену справу, на підставі підпунктів 1, 7 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції цього Кодексу, викладеній згідно із Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII), передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2020 року заяву Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1 задоволено, ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 серпня 2017 та 07 вересня 2017 року в справі №804/10982/14 скасовано, а справу передано на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10 лютого 2020 року, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючий суддя), Радишевська О.Р., Уханенко С.А. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 12 лютого 2020 року справу №804/10982/14 прийнято до провадження.
З 08 лютого 2020 року набрали чинності норми Закону України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Як вбачається з матеріалів касаційних скарг, наказом Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 15 жовтня 2014 року №381 прийнято повідомлення про утворення Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна організація". Згідно витягу з протоколу    №1 (єдиного статутного документа ГО "ДНПГО") Громадська організація "Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація" створена та здійснює свою діяльність без статусу юридичної особи.
За приписами частин 1 та 3  статті 48 КАС України  (чинного на час звернення до суду із  касаційною скаргою) здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами). Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
Частиною першою статті 60 КАС України (чинного на час звернення до суду із  касаційною скаргою), яка регламентує участь у судовому процесі органів та осіб, яким  законом  надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, передбачено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду докази, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до адміністративного суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.
Отже, звертатись до суду із касаційною скаргою в інтересах інших осіб мають право лише громадські об`єднання із статусом юридичної особи, яким законом надано таке право.
У цій справі Громадська організація подала касаційні скарги в інтересах ОСОБА_1. Громадська організація не є особою, якій  законом  надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (стаття 53 КАС). 
За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. 
Згідно з частиною третьою  статті 214 КАС України  (чинного на час звернення до суду із  касаційною скаргою) до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила  статті 108 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини третьої статті 108 КАС України (чинного на час звернення до суду із  касаційною скаргою) встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
Суд звертає увагу на те, що приписи КАС України у редакції, чинній на момент звернення із касаційними скаргами до суду, передбачали, що касаційна скарга підлягає поверненню, якщо вона від імені позивача подана особою, яка не має повноважень на ведення справи. Тому не застосовуються правила частини четвертої статті 3 КАС України (у чинній редакції), яка передбачає, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої  статті 332 КАС України (у чинній редакції) касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
У зв`язку з тим, що касаційні скарги було подано особою від імені позивача, яка не має повноважень на ведення справи, тому касаційні скарги слід повернути. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Касаційні скарги Громадської організації "Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація" №К/9901/3955/20, №К/9901/3956/20) в інтересах члена організації ОСОБА_1  на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                      О. В. Кашпур