ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року                                                                                    Справа № 903/723/19 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Гудак А.В. 

секретар судового засідання Новосельська О.В.,

представники учасники справи:
позивача-                   Сорока В.Г., Гринчук І.С., Бурда Д.П., Кандиба М.І.;
відповідача-              Іщик В.А., Юрченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Волинської обласної спілки споживчих товариств на рішення господарського суду Волинської області від 01.11.2019 року, повний текст складено 05.11.2019р., у справі №903/723/19 (суддя Войціховський В.А.)

за позовом        Волинської обласної спілки споживчих товариств м.Луцьк
до                    Луцької міської ради м.Луцьк 
про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

У вересні 2019 року Волинська обласна спілка споживчих товариств (надалі в тексті - Обл-споживспілка) звернулась до господарського суду Волинської області з позовом про визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради (надалі в тексті - Міська рада) від 05.09. 2019р. №62/2 «Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуго-вування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (площею 2,2125 га)». В обґрунтування Позивач посилається на те, що рішення Міської ради порушує права та охоронювані законом інтереси Обл-споживспілки, факт його прийняття суперечить нормам чинного законодавства, дане рішення є незаконним та підлягає скасуванню.(т.1, арк.справи 3-13). 
За наслідками розгляду справи, рішенням від 01.11.2019р. у справі №903/723/19 господар-ський суд Волинської області відмовив у задоволенні позову в повному обсязі. Рішення вмотивова-не тим, що рішення Луцької міської ради №62/2 від 05.09.2019р. «Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (площею 2,2125 га)», яким Облспоживспілці припинено договір оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (площею 2,2125 га), у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки - прийнято без порушення вимог чинного законодавства в цій частині (строк дії договору оренди землі встановлено до 27.08.2019р.), а тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.(т.2, арк.справи 90-97).
Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Позивач подав скаргу до Північно-західного апе-ляційного господарського суду, в якій просять скасувати рішення господарського суду Волинської області від 01.11.2019р. у даній справі та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.(т.2, арк. справи 102-115).
Обґрунтовуючи скаргу, Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На  думку Скаржника, суд безпідставно відхилив його доводи, що додаткова угода №4 про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.07.2009р. за номером 040907700397, затверджена рішенням Господарського суду Волинської області від 14.11.2018р. і змінена постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. у спра-ві №903/616/18 - набула чинності після державної реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з 12.06.2019р., діє строком на 1 (один) рік та є чинною до 11.06.2020р. Суд першої інстанції, посилаючись лише на мотивувальну частину пос-танови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. у справі №903/616/ 18, ототожнивши її з Додатковою угодою №3 між Відповідачем та Позивачем про поновлення до-говору оренди землі від 01.11.2017р., яка діяла до 27.08.2018р., дійшов помилкового висновку про строк його дії на один рік виключно до 27 серпня 2019 року. Крім того, в затвердженій судом до-датковій угоді №4, з урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції: відсутнє положення про те, що останній діє до 27 серпня 2019 року; відсутнє положення про те, що він діє протягом року з моменту припинення чинності попереднього, відсутнє будь-яке застереження про застосу-вання до відносин сторін, що виникли до укладення договору, умов договору, який укладається пізніше; п.37 п.1 Додаткової угоди №4 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно а також містить абз.1 п.2 додаткової угоди №4 про по-новлення договору оренди землі, де зазначено, що дана додаткова угода є невід`ємною частиною Договору та набуває чинності після її підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, до-даткова угода №4, затверджена судом, містить ряд істотних умов в іншій редакції, аніж додаткова угода №3, яка діяла до 27.08.2018р., а тому твердження про переукладання договору на тих же умовах, як і попередній договорі, а також застосування його окремих положень до нового догово-ру, зокрема щодо прив`язки моменту набрання нею чинності до моменту закінчення дії поперед-нього договору, суперечить принципу обов`язковості договору, обов`язковості судового рішення та принцу правової визначеності, що було порушено судом в оскаржуваному рішенні. На переко-нання суду, строк дії договору оренди землі, укладеного між Луцькою міською радою та Волинсь-кою обласною спілкою споживчих товариств, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.07. 2009р. за №040907700397 закінчився 27.08.2019р. Разом з тим, в провадженні Волинського окруж-ного адміністративного суду перебувала справа №140/2667/19 за позовом Облспоживспілки до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області Адамчука Руслана Євгенійовича, 3-я особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Луцька міська рада, про визнання протиправним та скасування рішення, зобо-в`язання вчинити дії. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №180290973 (наявної в матеріалах справи) зазначено, право оренди земельної ділянки (за-пис про інше речове право №31974776) припинено 05.09.2019р. на підставі саме оскаржуваного рішення Луцької міської ради №62/2 від 05.09.2019р., а не закінчення строку дії договору оренди землі та Закону України «Про оренду землі», як зазначено в рішенні суду. Позивач, зареєстрував-ши 12.06.2019р. речове право оренди землі в державному реєстрі речових прав на нерухому майно, з урахуванням принципу добросовісності, розумності та справедливості розраховував на можли-вість до 11.06.2020р. в своїй господарській діяльності користуватись земельною ділянкою. Така оцінка судом обставин справи позбавила Позивача можливості скористатися переважним правом на поновлення договору та позбавила реального судового захисту прав та законних інтересів. Крім того, Міська рада прийняла оскаржуване рішення 05.09.2019р. о 10 год. 23 хв., тобто в період дії заходів забезпечення позову, відомості про які були внесенні до Державного реєстру обтяжень на нерухоме майно. 05.09.2019р. о 15 год. 02 хв., тобто вже після прийняття і підписання рішення, державним реєстратором Луцької міської ради Оляніцькою О.В. внесено запис про припинення об-тяження (арешту) земельної ділянки наданої Волинській обласній спілці споживчих товариств для обслуговування ринку «Центральний» по вул.Глушець, 1, однак підставою припинення зазначено те ж саме судове рішення, на підставі якого вносилося відповідне обтяження, що є абсурдом.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2020р. за наслід-ками повторного автоматизованого розподілу колегія суддів у складі: головуючий Грязнов В.В., суддя Тимошенко О.М., суддя Гудак А.В. прийняла до провадження справу №903/723/19 та призна-чила судове засідання на 25.02.2020р.(т.3, арк.справи 141).
Крім того, за наслідками повторного автоматизованого розподілу між суддями судової спра-ви №903/723/19 колегія суддів у складі: головуючий Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Гудак А.В. ухвалою від 30.03.2020р. прийняла апеляційну скаргу до свого провадження та приз-начила судове засідання на 28.04.2020р. (т.3, арк.справи 155).
Ухвалою від 28.04.2020р. розгляд справи відкладено на 15.04.2020р.(т.3, арк.справи 169-170).
Під час апеляційного провадження до суду надійшли:
12.12.2019р. на адресу суду надійшов відзив Відповідача, у якому він просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення суду першої інстанції без змін.(т.2, арк.справи 127-130).
20.12.2019р. від Позивача надійшли заперечення на відзив, у яких він підтримує апеляційну скаргу та просить її задоволити.(т.2, арк.справи 163-168).
24.12.2019р. надійшла заява Позивача про забезпечення позову, у задоволенні якої відмов-лено ухвалою від 27.12.2019р.(т.3, арк.справи 2-16, 109-111).
13.05.2020р. на електронну адресу суду, а також 15.05.2020р. поштою надійшло клопотання Позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів. До клопотання долучено копію листа-повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди від 07.05.2020 року.(т.3, арк.справи 176-190).
У судовому засіданні апеляційної інстанції 15.05.2020р. представники Позивача підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та надали пояснення обґрунтування своєї правової позиції. Представники Відповідача заперечили проти доводів та вимог апеляційної скарги та надали свої пояснення.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши ма-теріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, Луцька міська рада-орендодавець та Волинська обласна спілка споживчих товариств-орендар уклали Договір оренди землі 18.02.2009р. (надалі в тексті - Договір), за умовами пункту 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громад-ської забудови, яка знаходиться: м.Луцьк, вул.Глушець, 1, кадастровий номер: 110500006.(т.1, арк. справи 18-22).
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 22125 м2. На земельній ділянці знаходяться павільйони з торгівлі молочними виробами, м`ясопродуктами, овочами, що належать на праві власності орендарю, а також інші об`єкти інфраструктури, через частину земельної ділян-ки проходить водопровід, газопровід та електромережі.(п.2.3 Договору).
Договір оренди, згідно п.8, укладено до 31.12.2009р. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Договір набуває чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації (п.42 Договору). Відповідно до пункту 36 - Договір припиняє свою дію у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Договір підписано представниками сторін, скріплено відтисками печаток та зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 17.07.2009р. за № 040907700397 .(т.1, арк.справи 22).
Матеріалами справи стверджується, що 17.07.2009р. на підставі Договору Луцька міська рада передала, а Волинська обласна спілка споживчих товариств прийняла предмет оренди - земельну ділянку яка є власністю Луцької міської ради та знаходиться за адресою: м . Луцьк ,  вул.Глушець,1 , кадастровий номер: 110500006, площею 2,2125 га для обслуговування ринку «Центральний», про що складено Акт прийому-передачі земельної ділянки.(т.1, арк.справи 24).
Матеріали справи свідчать, що 16.10.2009р. Луцька міська рада та Волинська обласна спілка споживчих товариств уклали Додаткову угоду до Договору, за умовами якої внесли зміни до п.8 Договору та виклали його у такій редакції: «Договір укладено до 31.12.2014р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію». Додаткова угода зареєстрована у Волинській регіо-нальній філії ДП «Центр ДЗК» 27.10.2009р. за №040907700539.(т.1, арк.справи 25).
Крім того, 20.08.2015р. Міська рада та Облспоживспілка уклали Додаткову угоду про понов-лення Договору оренди землі, відповідно до якої продовжено  дію Договору оренди землі строком на два роки, з викладенням його у новій редакції. Відповідно до п.7 Договір укладено на 2 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно п.40 цієї Додаткової угоди цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації пра-ва оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Додаткову угоду підписано уповноваженими представниками та скріплено відтисками печаток сторін, а також право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на неру-хоме майно 27.08.2015р., номер запису 10947530 про інше речове право.(т.1, арк.справи 26-31, 62).
З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2017р. Луцька міська рада та Волинська обласна спілка споживчих товариств уклали Додаткову угоду №3 про поновлення Договору оренди землі, відповідно до якої було поновлено Договір оренди землі від 2009 року строком на один рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018р.), з викладенням його у новій редакції. Згідно з п.7 Договір укладено на 1 рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018р.). Після за-кінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (до листа-повідомлення про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди). Датою надходження листа-повідомлення про на-мір поновити договір є дата його реєстрації в електронному журналі вхідної кореспонденції орендо-давцем. Згідно з п.35 цієї Додаткової угоди цей договір набуває чинності після його підписання сторонами. Реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відбулась 10.11.2017р.(т.1, арк.справи 32-36, 62-63).
Матеріали справи свідчать, що 29.08.2018р. Луцька міська рада прийняла рішення №46/3 «Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (площею 2,2125га)», яким Волинській облспоживспілці відмовлено у поновленні договору оренди землі та визнано припиненим даний договір у зв`язку із закінченням строку. Проте, рішенням господарського суду Волинської області від 14.11.2018р. у справі №903/616/18 визнано поновленим Договір оренди землі від 18.02.2009р., укладений Луць-кою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №040907700397, строком на 10 років. Визнано укладе-ною Додаткову угоду №4 про поновлення Договору оренди землі. Викладено редакцію Додаткової угоди №4, зокрема, п.37, відповідно до якого - договір набуває чинності з моменту його підписан-ня сторонами та державної реєстрації права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі ре-чових прав на нерухоме майно. Зазначено, що Додаткова угода №4 є невід`ємною частиною Дого-вору та набуває чинності після її підписання сторонами та державної реєстрації права оренди зе-мельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, визнано не-дійсним та скасовано рішення Луцької міської ради №46/3 від 29.08.2018р. «Про відмову Волинсь-кій облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку «Централь-ний» на вул.Глушець, 1 площею 2,2125 га».(т.1, арк.справи 41-49).
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. у справі №903/616/18 рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2018р. змінено в частині строку дії Договору оренди землі від 18.02.2009р., визнано поновленим Договір оренди строком на 1 рік; абзац 1 пункту 1 та пункт 7 Додаткової угоди №4 про поновлення договору оренди землі вик-ладено в наступній редакції: « 1. Поновити договір оренди землі строком на 1 (один) рік, з викла-денням його у новій редакції (надалі - Договір)», « 7. Договір укладено на 1 (один) рік. Після закін-чення строку дії Договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.» В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.(т.1, арк.справи 50-56). 
Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2019р. у справі №903/616/18 касаційне провадження закрито.
Матеріалами справи стверджено, що документи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для здійснення державної реєстрації права оренди за спірним договором Облспо-живспілка подала 12.06.2019р.(т.1, арк.справи 60).
При цьому, з Інформації із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужен-ня об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, поданої Позивачем вбачається, що згідно запису про інше речове право №31974776, дата та час державної реєстрації 12.06.2019р. 14:22:52, державним реєстратором Адамчуком Р.Є. на підставі постанови Північно-західного апе-ляційного господарського суду від 28.02.2019р., рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2018р. - зареєстроване право оренди земельної ділянки строком дії 1 рік до 11.06.2020р. Однак 21.08.2019р. о 14:23:23 до запису про інше речове право №31974776 внесено виправлення щодо строку дії на 1 рік до 27.08.2019р.(т.1, арк.справи 60-61). 
Матеріалами справи стверджено, що 05.09.2019р. Луцька міська рада прийняла рішення №62/2 «Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (площею 2,2125 га)» згідно з пунктами 1-3 якого виріши-ла: договір оренди землі, укладений Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств, зареєстрований 17.07.2009р. за №040907700397 у Державному реєстрі зе-мель, поновлений додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованою у Державному реєстрі земель від 27.10.2009р. за №040907700539, додатковою угодою про понов-лення договору оренди землі від 20.08.2015р.(право оренди земельної ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2015р., номер запису про інше речове право: 1947530), додатковою угодою №3 про поновлення договору оренди землі від 01.11.2017р. (реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 10.11.2017р.) та постановою Північно-західного апеляційного госпо-дарського суду від 28.02.2019р. справа №903/616/18 (реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 12.06.2019р.) - вва-жати припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено; доручити юридич-ному департаменту Луцької міської ради (Юрченко Н.М.) подати документи на проведення дер-жавної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку кадаст-ровим номером 0710100000:11:050:0006 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру ( Козлюк О.Є. ). 
В обґрунтування вказаного рішення Луцька міська рада посилалась на положення ст.ст. 31, 33-34 Закону України «Про оренду землі», ст.26 «Про місцеве самоврядування в Україні», п.п. 16, 22, 25, 29 договору оренди землі в редакції Додаткової угоди №4, відсутність в Луцькій міській раді листа-повідомлення Волинської обласної спілки споживчих товариств щодо поновлення Дого-вору оренди землі, лист-заперечення Луцької міської ради в поновленні договору оренди землі.(т.1, арк.справи 57-58).
Волинська обласна спілка споживчих товариств вважає зазначене рішення Луцької міської ради недійсним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки на думку Позивача, строк оренди землі не закінчився і триває до 11.06.2020р., оскільки в даному випадку державна реєстрація права оренди відбулась 12.06.2019р., а право Облспоживспілки на користування спірною земельною ді-лянкою строком на 1 рік (визначений постановою Північно-західного апеляційного господарсь-кого суду від 28.02.2019р. у справі №903/616/18) починається з моменту державної реєстрації, тобто з 12.06.2019р. та закінчується 11.06.2020р.
Як зазначалось вище, рішенням від 01.11.2019р. у справі №903/723/19 господарський суд Волинської області у задоволенні позову відмовив.(т.2, арк.справи 90-97).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволенню з огляду на нас-тупне:
Предметом даного спору є законність рішень органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин.
Вирішуючи даний спір, апеляційний суд приймає до уваги, що сільські, селищні, міські ра-ди є органами місцевого самоврядування базового рівня, статус та повноваження яких визначаю-ться Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Так, згідно з п.34 ч.1 ст.26 вказаного Закону - питання регулювання земельних відносин ви-рішуються сільськими, селищними та міськими радами виключно на їх пленарних засіданнях. 
Суб`єктами права власності на землю, згідно зі ст.80 Земельного кодексу (надалі в тексті - ЗК України), є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні грома-ди, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України, набуття права власності та права користування земе-льними ділянками із земель державної або комунальної власності відбувається за рішенням орга-нів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
У державній власності, згідно зі ст.84 ЗК України, перебувають усі землі України, крім зе-мель комунальної та приватної власності. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності та земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності неза-лежно від місця їх розташування. Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі, зокрема, передачі їм земель державної власності.
В силу приписів ч.1 ст.122 ЗК України - сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіаль-них громад для всіх потреб. Аналогічно врегульовано повноваження рад щодо передачі земельної ділянки в оренду ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі».
Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів зауважує, що набуття права користу-вання земельними ділянками із земель державної або комунальної власності та передача в оренду таких земельних ділянок здійснюються на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Таким чином, суд першої інстанції правомірно встановив, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення власника (розпорядника) землі (в даному випадку на під-ставі рішення Луцької міської ради) та реалізується в подальшому шляхом укладення договору оренди.
Звертаючись із позовом та апеляційною скаргою Позивач наголошує, що рішення Луцької міської ради від 05.09.2019р. №62/2 «Про припинення Волинській облспоживспілці договору орен-ди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (площею 2,2125 га)» є недій-сним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки строк оренди землі, на його думку, не закінчився та триває до 11.06.2020р., оскільки в даному випадку державна реєстрація права оренди була про-ведена 12.06.2019р., а право Облспоживспілки на користування спірною земельною ділянкою стро-ком на 1 рік (визначений постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. у справі №903/616/18) починається з моменту державної реєстрації, тобто з 12.06.2019 року та закінчується 11.06.2020р.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та ска-совує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автоном-ної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивіль-ного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Згідно пункту 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або зако-нам України визнаються незаконними в судовому порядку. Підставами для визнання акта недій-сним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетен-ції органу, який видав цей акт. 
Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення в зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Якщо за результата-ми розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає право-вих підстав для задоволення позову.
Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійнюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
За приписами ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Конституційний Суд України у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009р. у справі за конститу-ційним поданням Харківської міської ради офіційно розтлумачив положення частини 2 статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частин 1, 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самовряду-вання) зі змісту частини 2 статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вба-чається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповід-ності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненорматив-ні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.
Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового засто-сування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Основним аргументом апелянта є те, що зареєструвавши 12.06.2019р. речове право оренди землі в Державному реєстрі речових прав на нерухому майно, з урахуванням принципу добросо-вісності, розумності та справедливості - він розраховував на можливість користуватись спірною земельною ділянкою ще один рік до 11.06.2020р. Натомість вважає, що оспорюване рішення Місь-кої ради та рішення суду першої інстанції позбавило Позивача можливості скористатися переваж-ним правом на поновлення договору, та позбавила реального судового захисту його прав та закон-них інтересів. 
Вирішуючи даний спір, колегія суддів приймає до уваги, що оренда землі, відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» (надалі в тексті - Закон),- це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення під-приємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Зе-мельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. (ст.2 названого Закону). 
При цьому, за змістом ст.6 Закону та ст.126 ЗК України, право власності, користування земль-ною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі додаткових угод та рішення Господарського суду Волинської області від 14.11.2019р. у справі №903/616/18, постанови Північно-західного апе-ляційного господарського суду від 28.02.2019р. у справі №903/616/18 - відносини оренди землі між Спілкою та Міською радою продовжилися.(т.1, арк.справи 25, 26-31, 32-36, 41-49, 50-56).
Відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укла-деним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Загальний порядок укладення господарських договорів встановлено статтею 181 ГК України. При цьому, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умо-ви, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепту стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у воло-діння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. 
Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди, що вста-новлено ст.15 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ст.16 Закону, укладення договору оренди земельної ділянки із земель держав-ної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Строк дії договору оренди землі виз-начається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.(ч.1 ст.19 Закону).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Закону та п.29 Додаткової угоди від 01.11.2017р. про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.07.2009р. за №040907700397 договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. 
Статтею 291 ГК України також визначено, що договір оренди земельної ділянки припиняє-ться у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Частиною 1 статті 34 Закону передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визна-чених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підляга-ють державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно з частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ді-лянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
За приписами ст.ст.125,126 ЗК України - право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєс-трації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Частина 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підля-гають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Статтею 4 названого Закону встановлено, що державній реєстрації прав підлягає і таке речове право, похідне від права власності, як право оренди земельної ділянки.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належ-ній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суд першої інстанції, що сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.
Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладення договору.
При цьому, державна реєстрація не є способом набуття права власності, а виступає лише засобом підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі визначених законом документів.
Тобто, державна реєстрація це не підстава набуття права оренди земельної ділянки, а за-свідчення державою вже набутого права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, при цьому, факт реєстрації права оренди земельної ділянки є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права оренди, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права оренди, оскільки такої підстави закон не передбачає.
Отже, реєстрація є похідною дією від виникнення права оренди земельної ділянки, а від-сутність реєстрації при поновленні договору оренди не припиняє набуття такого права в цілому.
Така ж правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 13.06.2018р. у спра-ві №390/612/16-ц, від 20.02.2019р. у справі №917/410/18.
Враховуючи викладене, вірним є висновок суду першої інстанції, що строк дії договору оренди землі від 18.02.2009р., укладеного Міською радою та Облспоживспілкою та зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №040907700397, поновленого згідно з додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки від 16.10.2009р., за реєстрованою у Державному ре-єстрі земель від 27.10.2009р. за №040907700539 строком до 31.12.2014р., додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 20.08.2015р. (право оренди земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на  нерухоме майно 27.08.2015р., номер запису про інше речо-ве право 10947530) строком до 27.08.2017р., додатковою угодою №3 про поновлення договору орен-ди землі від 01.11.2017р.(реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в Держав-ному реєстрі речових прав на нерухоме майно відбулась 10.11.2017р.) строком до 27.08.2018р., а також постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. у справі №903/616/18, згідно котрої було, зокрема, визнано поновленим договір оренди землі від 18.02.2009 року, укладений Міською радою та Облспоживспілкою та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №040907700397 строком на 1 рік (реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 12.06.2019р.) вста-новлено саме на один рік - виключно до 27.08.2019р., що й було враховано Відповідачем 05.09. 2019р. при прийнятті оскаржуваного в судовому порядку рішення №62/2 «Про припинення Во-линській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)».
Право оренди земельної ділянки строком на 1 рік (до 11.06.2020р.) було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.06.2019р. Разом з тим, матеріалами справи стверджено, що 21.08.2019р. Державним реєстратором Затурцівської сільської ради Локачинсько-го району Волинської області Адамчуком  Р .Є. внесено виправлення до Реєстру речових прав на майно та їх обтяжень (індексний номер рішення: 48335654), згідно яких договір оренди земельної ділянки, наданої Волинській обласній спілці споживчих товариств для обслуговування ринку «Центральний» по вул.Глушець, 1 у м.Луцьку має строк дії до 27.08.2019р. 
При цьому, станом на час прийняття Міською радою рішення органу місцевого самовряду-вання 05.09.2019р., а також станом на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у справі №903/723/19 дії державного реєстратора Затурцівської сільської ради Локачинсь-кого району Волинської області Адамчука Руслана Євгенійовича стосовно внесення виправлення до Реєстру речових прав на майно та їх обтяжень (індексний номер рішення: 48335654), якими змі-нено строк дії договору оренди земельної ділянки, наданої Волинській обласній спілці споживчих товариств для обслуговування ринку «Центральний» по вул.Глушець, 1 у м.Луцьку з 11.06.2020р. на 27.08.2019р. у встановленому законодавством порядку визнані незаконними не були.
Вірним також є висновок суду першої інстанції, що у справі №903/616/19 судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.11.2017р. Додатковою угодою №3 про поновлення Договору оренди землі, сторони поновили Договір оренди землі від 2009 року строком на 1 (один) рік з дати закін-чення договору оренди землі (до 27.08.2018р.).
Відтак, на переконання колегії суду, строк дії договору оренди землі, укладеного між Луць-кою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.07.2009р. за №040907700397 закінчився 27.08.2019р. і суд першої інстанції дійшов щодо цього вірного висновку.
Вищевикладеним спростовуються твердження Позивача що строк дії Договору оренди зем-лі встановлено до 11.06.2020р.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що Договір оренди земе-льної ділянки припинив свою дію відповідно до умов самого договору та Закону України «Про оренду землі» у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, а не на підставі оскар-жуваного рішення, тому рішення Луцької міської ради не впливає на права, свободи чи інтереси позивача та не породжує для нього обов`язків.
Водночас, згідно статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на но-вий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орен-додавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не піз-ніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендо-давець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додатко-вої угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо понов-лення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендо-давцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закін-чення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були перед-бачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповнова-женим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення дого-вору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до мо-менту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орен-дарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіа-льної громади, перебіг зазначених строків продовжу-ється з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.
Матеріали справи не містять доказів, що Позивачем, з огляду на закінчення строку дії До-говору оренди землі - 27.08.2019р. не було реалізовано право, передбачене статтею 33 ГПК України на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), в поряд-ку визначеному положеннями ч.ч. 1-5, 6 цієї статті.
Враховуючи, що рішення Луцької міської ради №62/2 від 05.09.2019р. «Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (площею 2,2125 га)», яким було вирішено, зокрема, припинити Волинській облспо-живспілці договір оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул.Глушець, 1 (пло-щею 2,2125 га), у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства в цій частині (строк дії договору оренди землі вста-новлено до 27.08.2019р.),- колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що  позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що згідно ч.ч.1-4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій роз-ташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Як-що жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користу-ванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, бу-дівлі або споруди.
До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), бу-дівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попе-реднього землевласника (землекористувача).(ст.377 ЦК України).
Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки дер-жавної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'-єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.(п.1 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України).
Таким чином, колегія суддів наголошує, що оспорюваним рішенням органу місцевого само-врядування не порушено право Позивача на оформлення речового права на земельну ділянку під об`єктами нерухомого майна, що належать йому на праві власності, оскільки останній не позбав-лений можливості звернутися до Міської ради, зокрема, із заявою про укладення нового договору чи викуп необхідної земельної ділянки.

Щодо посилання апелянта на безпідставну відмову суду першої інстанції у зупиненні про-вадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №140/2667/19 щодо скасування в адміністративному порядку дій державного реєстратора щодо зміни дати закінчення дії Договору оренди землі, колегія суддів зауважує наступне.
Статтею 227 ГПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у ви-падках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарсь-кого чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господар-ського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
По суті зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення проце-суальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкод-жають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення про-вадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
При цьому, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається гос-подарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється немож-ливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розгля-дає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Предметом даної справи є визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, предметом у адміністративній справі №140/2667/19 є законність дій державного реєстратора щодо зміни запису в Державному реєстрі.
При цьому, рішення Луцької міської ради від 05.09.2019р. №62/2 «Про припинення Волин-ській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)» приймалося не на підставі дій реєстратора, а з огляду на закінчення строку дії Договору оренди землі, тому відсутні підстави для переоцінки відмови суду першої інс-танції у зупиненні провадження.

Крім того, 17.12.2019р. Позивач подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просить судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи покласти на Міську раду.
За приписами статті 129 ГПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, поклада-ються у разі відмови в позові - на позивача.
Таким чином всі судові витрати у справі №903/723/19 з огляду на відмову у задоволенні позову залишаються за Позивачем.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інс-танції про безпідставність заявленого позову, тому апеляційну скаргу належить залишити без задо-волення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про безпідставність заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задо-волення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського процесуа-льного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд  -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Волинської обласної спілки споживчих товариств на рішення госпо-дарського суду Волинської області від 01.11.2019р. у справі №903/723/19 залишити без задоволен-ня, а рішення суду першої інстанції - без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.
3. Матеріали справи №903/723/19 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Гудак А.В.