УХВАЛА

25 березня 2020 року 
Київ
справа №9901/77/20
адміністративне провадження №П/9901/77/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Блажівської Н.Є., суддів: Гімона М.М., Олендера І.Я., Усенко Є.А.,            Ханової Р.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, 
В С Т А Н О В И В:
23 березня 2020 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Президента України - Голови Ради національної безпеки і оборони України Зеленського Володимира Олександровича, Верховної Ради України, треті особи: Ініціативна група Українського народу Самостійної української держави України - Київської Русі, Територіальна громада Українського народу міста Івано-Франківська, Конституційний Суд України, про зобов`язання вчинити певні дії.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить Суд:
- зобов`язати Президента України - Голову Ради національної безпеки і оборони України Володимира Зеленського забезпечити належний розгляд Рішень №5-№6, направлених 1 жовтня 2019 року та рішень №4-№5 пункт 1) від 31 жовтня 2019 року, направлених 24 грудня 2019 року за поданням Ініціативної групи Українського народу Самостійної української держави України - Київської Русі;
- зобов`язати Президента України надати аргументовану відповідь про строки повернення боргу громадянам України та пояснення як відображені ці суми з кожної декларації (95+79) громадян України у Бюджеті Держави «Україна», згідно приєднаних до заяви №17032020-01 Декларацій від 31 жовтня 2019 року та отриманих Президентом України від 27 жовтня 2015 року та від 27 грудня 2016 року Декларацій про «Зобов`язання держави Україна перед своїми громадянами, що виникли внаслідок порушених законних і конституційних прав людини і громадянина України з боку державної влади України за період 1991-2018 р.р.;
- зобов`язати Верховну Раду України забезпечити належний розгляд Рішення №4 від 31 жовтня 2019 року, направленого за поданням Ініціативної групи Українського народу Самостійної української держави України - Київської Русі датою 24 грудня 2019 року до Верховної Ради України; 
- накласти заборону вчиняти будь-які дії Верховній Раді України та Президенту України Володимиру Зеленському з приводу введення в дію закону №2178-10 та закону №2194 до завершення розгляду справи в суді та його виконання;
- зупинити дію Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» №157-VІІІ від 5 лютого 2015 року, (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2015, № 13, ст.91).
Надаючи оцінку поданій заяві щодо необхідності вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, розгляд якої здійснюється до вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
За змістом частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначено статтею 152 КАС України.
Відповідно до частини першої-другої вказаної статті КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:
1) найменування суду;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;
3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;
4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Частиною третьою статі 152 КАС України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
З поданої заяви про забезпечення позову неможливо встановити предмет позову і зміст порушених прав та інтересів заявника, що унеможливлює з`ясування обставин щодо необхідності забезпечення позову та обґрунтованості підстав його застосування. 
Крім того, всупереч наведеним вище вимогам у поданій заяві не наведено жодного з передбачених частиною першою статті 151 КАС України видів забезпечення позову, які належить застосувати, з обґрунтуванням такої необхідності.
Згідно з частиною четвертою статті 152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
За правилами підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про забезпечення позову розмір судового збору складає 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Статтею 7 Закону України від 14 листопада 2019 року №294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено у розмірі 2102,00 грн.
Однак до заяви про забезпечення позову, всупереч вимогам частини четвертої статті 152 КАС України, заявником не додано документа про сплату судового збору.
Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи зазначене вище, Суд приходить до висновку про невідповідність поданої заяви про забезпечення позову вимогам КАС України, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову підлягає поверненню без розгляду.
Керуючись статтями 150-154, 243, 248, 294 КАС України, Суд 
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя-доповідач                                                                                Н.Є. Блажівська

Судді                                                                                                    М.М. Гімон

                                                                                                    І.Я. Олендер 

                                                                                                    Є.А. Усенко 

                                                                                                    Р.Ф. Ханова