ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3283/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                          Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                             Федотова І.В., Файдюка В.В.
          за участю секретаря                                                          Муханькової Т.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, 

                                                  В С Т А Н О В И В:
ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від   16.09.2019 року №7/1379 про визнання позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності" та накладення штрафу у сумі 60   210,00   грн.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що при постановленні рішення судом першої інстанції було повно досліджено усі обставини справи та дано належну оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.  
25.03.2020 року за клопотанням сторін, обґрунтованим введенням карантинних заходів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), розгляд справи було відкладено.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Судове засідання проведено без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно  скасувати, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним інспектором будівельного нагляду УДАБІ в Чернігівській області на підставі наказу від  03.09.2019 року №51-П та направлення від  03.09.2019 року №219 здійснено вихід для проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва щодо виконання будівельних робіт в Еко-комплексі "Голубі озера" Ріпкинського району, Чернігівської області щодо зафіксованих засобами фотозйомки об`єктів будівництва.
Підставою проведення перевірки вказано виявлення факту самочинного будівництва.
Під час телефонної розмови позивач повідомив інспектору про те, що не орендує лісову ділянку в с .   Олешні Ріпкінського району Чернігівської області, де розташований Еко-комплекс "Голубі озера", не здійснює ніяких будівельних робіт та не має жодного відношення до Еко-комплексу "Голубі озера", а тому повноваження пускати або ні на територію цього комплексу у нього відсутні.
За результатами вказаного виходу на об`єкт будівництва інспектором УДАБІ в Чернігівській області  було складено Акт від  03.09.2019 року №219 про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених функцій.
Цього ж дня на підставі вказаного акта головним інспектором було винесено припис від  03.09.2019 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, складений відносно ФОП ОСОБА_1 .
З вказаних вище документах наявна відмітка про те, що останні складені в присутності позивача. Крім того зазначено, що ФОП ОСОБА_1 відмовився від отримання Акта, припису та протоколу.
Вказані документи було направлено поштою на адресу позивача.
05.09.2019 року позивачем було  направлено на адресу УДАБІ у Чернігівській області пояснення з приводу того, що ФОП ОСОБА_1 не орендує лісову ділянку, на якій знаходиться Еко-комплекс "Голубі озера" та не здійснює на цій території будівельних робіт. 
12.09.2019 року, після отримання Акту, припису та протоколу, позивачем було  направлено на адресу відповідача пояснення з приводу складання відносно нього  протоколу з проханням відкласти розгляд справи щодо правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яка призначена на 11:00 13.09.2019 року на інший день, у зв`язку з відрядженням.
Проте, постановою від  16.09.2019 року №7/1379 головний інспектор будівельного нагляду УДАБІ в Чернігівській області визнав винним ФОП ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.1 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.2 ч.6 ст.2 закону України від  04.10.1994 року №208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та наклав на позивача штраф в розмірі 60  210,00 грн.
Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою, звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що в діях позивача наявні ознаки правопорушення за яке передбачено відповідальність у вигляді штрафу, а тому є всі підстави вважати, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів  не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Як було встановлено вище, підставою для позапланової перевірки було визначено виявлення факту самочинного будівництва.
У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що УДАБІ у Чернігівській області набуло право на проведення перевірки об`єкта будівництва у Еко-комплексі "Голубі озера" Ріпкинського району, Чернігівської області.
Згідно ч. 2 ст. 41 Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Приписи п. п. 1, 2, 3, 4, 7 ч. 3 ст. 41 Закону визначають, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Аналогічні за змістом норми містяться у Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок №553)
За правилами п. 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Приписи п. 12 Порядку №553 визначають, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.
Відповідно до п. 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
При цьому, передбаченим у п. 13 Порядку №553 правам суб`єкта містобудування кореспондують обов`язки останнього, зокрема, допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (п. 14 Порядку №553).
З аналізу вищенаведеного слідує, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, здійснюють зокрема позапланові перевірки суб`єктів містобудування на предмет дотримання ними під час здійснення будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та інших нормативних актів, що регулюють даний вид діяльності та під час здійснення такого контролю мають право на, зокрема безперешкодний доступ на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки, або забезпечити присутність своїх представників, в разі дотримання посадовими особами порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В такому разі допуск до проведення перевірки є обов`язком такого суб`єкта містобудування.
В той же час, ні приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ні Порядку №533 не визначають обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю попередньо попередити суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу. Від суб`єкта владних повноважень відповідно до вимог законодавства, чинного на час проведення позапланової перевірки, вимагалось лише пред`явлення службового посвідчення та направлення на перевірку безпосередньо перед проведенням такої перевірки. Вказане також узгоджується і з обставинами, визначеними пунктом 7 Порядку №533, що слугують підставами для проведення позапланової перевірки, як відповідного способу виявлення або підтвердження факту порушення суб`єктом містобудування норм чинного законодавства.
Водночас, колегія суддів зазначає, що у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений Порядком №553 строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки, такий суб`єкт містобудування несе відповідальність за наведені дії у вигляді штрафу.
При цьому слід враховувати, що вказаними положеннями окремо передбачено відповідальність суб`єкта містобудування, як за недопуск до проведення перевірки, так і за відсутність посадових осіб такого суб`єкта містобудування на об`єкті будівництва у разі отримання останнім повідомлення про проведення перевірки.
Відповідно до п. 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
Згідно п. 17 Порядку №553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що виходячи із системного змісту наведених положень Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю слідує, що орган державного архітектурно-будівельного контролю з метою допуску його посадових осіб до проведення перевірки та участі суб`єктів містобудування (їх представників) зобов`язаний повідомити останнього про проведення перевірки, також посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.
Отже, лише у випадку належного повідомлення суб`єкта містобудування (за їх присутності) про проведення перевірки є можливим забезпечення участі суб`єктів містобудування (їх представників) під час проведення перевірки, а також встановлення факту недопуску до проведення перевірки.
В даному випадку в матеріалах справи відсутні докази того, що позивача було повідомлено про дату та час проведення позапланової перевірки завчасно, а тому останній був позбавлений можливості забезпечити присутність свого представника під час її проведення.
В Акті від 03.09.2019 року №219, приписі та протоколі містяться відмітки про те, що останні складені в присутності позивача. Крім того зазначено, що ФОП ОСОБА_1 відмовився від отримання Акту, припису та протоколу.
Проте, жодних доказів того, що при здійсненні перевірки на об`єкті будівництва був присутній ФОП ОСОБА_1 або його представник, у матеріалах справи відсутні.
Крім того, у вказаних документах відсутній підпис ФОП ОСОБА_1 про відмову від отримання Акта, припису та протоколу.
Також, у матеріалах справи відсутні докази того, що Акт, припис та постанова складались у присутності свідків, відсутні фотознімки з фіксацією відмови у допуску до перевірки саме ФОП ОСОБА_1 .
Водночас, у апеляційній скарзі позивач зазначив, що у день перевірки знаходився у м.Чернігові та міг фізично допустити або не допустити до перевірки інспектора. 
Враховуючи те, що позивача не було повідомлено про дату та час проведення позапланової перевірки, а також те, що до матеріалів не було долучено доказів того, що при здійсненні перевірки на об`єкті будівництва був присутній ФОП ОСОБА_1 або його представник, у відповідача були відсутні підстави для проведення 03.09.2019 року позапланової перевірки позивача та як наслідок складання протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, складений відносно ФОП ОСОБА_1 .
Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що положеннями абз. абз. 3-4 п. 3 Порядку накладання штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року № 244 (далі - Порядок № 244) визначено, що у разі відмови суб`єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб`єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.
Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового зв`язку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції.
Відповідно до п. 16 Порядку №244 справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.
При цьому згідно п. 17 Порядку №244 справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.
Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.
Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.
З наведеного вбачається, що належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є суб`єкт містобудування, якому така інформація надійшла не пізніше як за три доби до дня розгляду справи.
В даному випадку, у матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачем Акту, припису та протоколу на адресу позивача та докази отримання вказаних документів у строк передбачений Порядком №244.
Як свідчать матеріали справи, 12.09.2019 року позивачем було  направлено на адресу відповідача пояснення з приводу складання відносно нього  протоколу з проханням відкласти розгляд справи щодо правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Приписи п. 18 Порядку №244 визначають, що справа розглядається відкрито та на засадах рівності всіх учасників.
При цьому положеннями пп. 3 п. 20 Порядку №244 закріплено, що посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.
Проте, відповідачем заяву позивача було залишено поза увагою, та  16.09.2019 року №7/1379 було винесено відносно позивача постанову про накладення штрафу за  вчинення правопорушення, передбаченого п.1 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.2 ч.6 ст.2 закону України від  04.10.1994 року №208/94-ВР "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" у  розмірі 60  210,00 грн.
Колегія суддів вважає, що оскільки УДАБІ в Чернігівській області  було порушено процедуру проведення перевірки, оскільки у відповідача були відсутні підстави для складання припису та протоколу, а також враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні докази своєчасного та належного повідомлення ФОП ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування, що є порушенням правил рівності всіх її учасників та позбавленням позивача права на подання додаткових документів, пояснень тощо, постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 16.09.2019 року №7/1379 є такою, що підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і свідчать  про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та невірне застосування ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заявленого позову.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції від 07.11.2019 року № 19 позивачем було сплачено 768,40 грн. судового збору за звернення до суду з адміністративним позовом та відповідно до квитанції № 3 від 06 лютого 2020 року сплачено 1152,60 грн. судового збору за подання  апеляційної скарги, загалом 1921 грн., які йому мають бути відшкодовані за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
     Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 322 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
          Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити у повному обсязі.
   Визнати протиправною та скасувати постанову від   16 вересня 2019 року №7/1379 про визнання фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України "Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності" та накладення штрафу у сумі 60   210,00   грн.
          Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області (14006, м.Чернігів, проспект Миру, 21 а) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою та апеляційною скаргою у загальному розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

          Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                          І.В. Федотов

                                                                                                            В.В. Файдюк