ПОСТАНОВА
Іменем України

20 травня 2020 року 
Київ
справа №826/3598/16
адміністративне провадження №К/9901/43688/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шарапи В.М.,
суддів - Стеценка С.Г., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від       19 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Костюк Л.О. (головуючий), суддів:      Бужак Н.П., Твердохліб В.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ «Єврогазбанк», відповідно) Оберемка Романа Анатолійовича, третя особа - Фонд, про визнання протиправним та скасування рішення,-
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
1.1 - визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду Оберемка Р.А., викладене у формі повідомлення за вих. №2833-6-21 від 4 грудня         2015 року про нікчемність правочину операції/ транзакції з залучення (перерахування) грошових коштів в розмірі 152 700,00 грн 16 червня 2014 року по банківському рахунку № НОМЕР_1 відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) та статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
2. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 19 квітня 2017 року, позов задовольнив.
3. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від  19 жовтня 2017 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове, яким відмовив у задоволенні позову. 
3.1 Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач, встановивши, що між позивачем та банком укладено правочин, який надав іншій особі переваги, прямо не встановлені законодавством чи внутрішніми документами банку, а саме, можливість отримання відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду, замість отримання залишку коштів за рахунок реалізації майна банку, обґрунтовано вважав такий правочин нікчемним. 
4. Судами попередніх інстанцій встановлено:
4.1 16 червня 2014 року на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Єврогазбанк», надійшли грошові кошти у розмірі 152 700,00 грн від ТОВ "КУА АПФ «АКТИВ ПЛЮС» з призначенням платежу: «надання поворотної фінансової допомоги зг. дог. №01/06-14БІ від 12 червня 2014 року без ПДВ».
4.2 Станом на 23 вересня 2015 року залишок на поточному рахунку позивача складає 152 700,00 грн.
4.3 У відповідності до наданої суду копії повідомлення від 4 грудня 2015 року          №2833-6-21 «про нікчемність правочину» ОСОБА_1 повідомлено про те, що правочини, операції/транзакції з залучення (перерахування) грошових коштів в розмірі 152 700,00 грн 16 червня 2014 року по банківському рахунку № НОМЕР_1 є нікчемними відповідно до вимог пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI та статті 228 ЦК України з посиланням на те, що за результатами перевірки було встановлено, що правочин вчинений позивачем виключно з метою штучного створення обов`язку Фонду щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів та спрямований на заволодіння державними коштами, а відповідно порушує публічний порядок.
4.4 На підставі постанови Правління Національного банку України від 16 липня           2014 року №424 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду 16 липня 2014 року прийнято рішення №57 про запровадження з 17 липня 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Єврогазбанк».
4.5 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Єврогазбанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова В.М.
4.6 Відповідно до постанови Правління Національного банку України 17 листопада 2014 року №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18 листопада 2014 року №121, яким розпочато ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Ковальова В.М. строком на один рік з 18 листопада 2014 року по 17 листопада 2015 року включно.
4.7 На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду від 18 грудня 2014 року №150 «Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» в ПАТ «Єврогазбанк» з 19 грудня 2014 року призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемка Р.А.
4.8 Позивач вважає протиправним рішення уповноваженої особи Фонду           Оберемка Р.А., щодо визнання правочину операції/транзакції з залучення (перерахування) грошових коштів в розмірі 152 700,00 грн 16 червня 2014 року по банківському рахунку № НОМЕР_1 нікчемним, оскільки воно суперечить вимогам Закону №4452-VI та порушує його право на отримання гарантованої суми вкладу.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
5. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати це рішення суду та залишити в силі постанову суду першої інстанції.
5.1 Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що відсутні підстави, встановлені статтею 38 Закону №4452-VI, для визнання спірного договору нікчемним. Також скаржник зазначає, що відсутні факти незаконного заволодіння ним майном держави. Вважає, що відповідач безпідставно визнав правочин операції/транзакції з залучення (перерахування) грошових коштів в розмірі 152 700,00 грн 16 червня 2014 року по банківському рахунку № НОМЕР_1 нікчемним.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
7. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом №4452-VI.
8. Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
9. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
10. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
11. Згідно із частинами першою, другою, десятою статті 38 Закону №4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.
12. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 вказаного Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.
13. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу чи рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку.
14. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11 квітня, 16 травня, 4 липня 2018 року (справи №№910/12294/16, 910/24198/16 та 819/353/16, відповідно).
15. Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи.
16. Отже, встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду Оберемка Р.А., щодо визнання правочину операції/транзакції з залучення (перерахування) грошових коштів в розмірі 152 700,00 грн 16 червня 2014 року по банківському рахунку № НОМЕР_1 нікчемним відповідно до пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI та статті 228 ЦК України не можуть бути розглянуті у судовому порядку (у тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).
17. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла до 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтею 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
18. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції із закриттям провадження у справі.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від             15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 354-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від  19 жовтня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              С.Г. Стеценко                                                                                                                        С.М. Чиркін