Ухвала
 
09 червня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 286/1049/19
провадження № 61-8328ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 вересня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа: Житомирський прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про визнання незаконними та скасування актів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 у травні 2020 року звернулась засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 вересня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року у вищевказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження, установленого статтею 390 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження указаних судових рішень, посилаючись на те, що вперше з касаційною скаргою звернулася в межах строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України на касаційне оскарження судового рішення. Однак, ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2020 року касаційна скарга була повернута у зв`язку з тим, що у касаційній скарзі не наведено підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку (пункт 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України).
Зазначену ухвалу Верховного Суду ОСОБА_1 отримала із запізненням, у зв`язку з проведенням карантинних заходів, спрямованих на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, у зв`язку з чим вважає поважними причини пропущення строку на касаційне оскарження.
 
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
 
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України оголошено карантин.
 
У касаційній скарзі заявник зазначила, що станом на 22 травня 2020 року не отримувала копію повного тексту постанови апеляційного суду, на підтвердження чого надала власну заяву, подану до апеляційного суду, в якій просить надіслати засобами поштового зв`язку копію постанови.
 
Оскільки закінчення строку на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року припадає на період дії вказаного карантину пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), наявні підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
 
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з наступних підстав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, зокрема такими підставами є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права виключно у випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку оскарження судових рішень на підставі частини четвертої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину першу статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини першої статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням.
У випадку оскарження судових рішень на підставі частини третьої статті 411  ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини третьої статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням.
Диспозиція статті 389 ЦПК України вимагає чіткого зазначення підстав касаційного оскарження, натомість зазначені в касаційній скарзі доводи зводяться до формальної незгоди ОСОБА_1 з висновками суду апеляційної інстанції та до переоцінки вказаних обставин. 
Вказана касаційна скарга не відповідає зазначеним вище вимогам закону, оскільки не містить чітких посилань на підстави касаційного оскарження. Посилання касаційної скарги про ненадання апеляційним судом належної оцінки доказам, які беззаперечно свідчать що смерть її чоловіка ОСОБА_2 настала під час проходження військової служби в Державній прикордонній службі України та пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби, в силу положень пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, не можуть бути самостійною підставою для касаційного оскарження судового рішення без належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник посилається, що звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», при цьому не зазначає на підставі якої саме норми вказаного закону та не надає відповідних доказів на підтвердження своїх посилань.
У зв`язку з наведеним, заявнику необхідно звернутись до суду з належно обґрунтованим клопотанням про звільнення від сплати судового збору та наданням доказів, на підтвердження зазначених обставин, або сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4  Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921,00 грн.
 
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону  України «Про судовий збір» (в редакції на момент звернення з позовом) ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
У разі коли в позові об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»). 
 
Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Таким чином за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 073,60 грн ((1 921,00 грн х 0,4) + (1 921,00 грн х 0,4) х 200 %)
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Верховний Суд встановлює заявнику строк для усунення встановлених недоліків касаційної скарги десять днів з дня вручення цієї ухвали, але який не може перевищувати десять днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
 
При цьому суд роз`яснює заявнику, що він не позбавлений права усунути недоліки поданої ним касаційної скарги у менший строк, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлений Кабінетом Міністрів України.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393, пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 вересня 2019 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 вересня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року залишити без руху.
 
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, але який не може перевищувати десять днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     І. Ю. Гулейков