ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
іменем України

15 червня 2020 року
м. Харків

справа № 623/1379/19
провадження № 22-ц/818/314/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участі секретаря – Кравченко О.О.,

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Моторне (транспортне) страхове бюро України, 
третя особа – ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 – представника Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року в складі судді Винниченка П.П.,

у с т а н о в и в : 

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі – МТСБУ), третя особа – ОСОБА_2 , та просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 84 251, 73 грн, 768,40 грн – судового збору, 3 000,00 грн – витрат на професійну правничу допомогу та 1 370,00 грн – витрат на проведення експертизи.

Позов мотивовано тим, що 28 липня 2018 року в м. Ізюм Харківської області сталася дорожньо – транспортна пригода (далі – ДТП) за участю автомобілів – «ВАЗ НОМЕР_1 », державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , під його керуванням. Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124, 122-4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , становила 84 251,73 грн, що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 06 серпня 2018 року № 153. Цивільно – правова відповідальність позивача була застрахована в ПрАТ «СК АСКО ДС» за договором обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності наземних транспортних засобів (поліс № АК/8843204 від 12 липня 2018 року). На момент вчинення ДТП цивільно – правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була. Позивач своєчасно звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування від 25 жовтня 2018 року, однак отримав відмову у її виплаті. 

23 квітня 2019 року МТСБУ в особі ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому просило у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відзив мотивовано тим, що за спричинену потерпілому в ДТП шкоду повинен нести відповідальність ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України.

Відповідно до підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон № 1961-IV) підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо – транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. ДТП між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталася 28 липня 2018 року, а із заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до МТСБУ 01 листопада 2018 року, тобто з порушенням строків, передбачених Законом № 1961-IV. Крім того, МТСБУ не було повідомлене про проведення огляду пошкодженого автомобіля, що унеможливлює розрахунок страхового відшкодування у зв`язку з відновленням пошкодженого транспортного засобу. Наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 06 серпня 2018 року № 153 про вартість відновлювального ремонту автомобіля «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , МТСБУ вважає неналежним доказом, оскільки даним висновком не враховано фізичний знос транспортного засобу 2012 року випуску та податок на додану вартість.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди – 84 251, 73 грн, 842,52 грн – судового збору, 3 000,00 грн – витрат на професійну правничу допомогу та 1 370, 00 грн – витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 28 липня 2018 року в м. Ізюм Харківської області сталася ДТП за участю автомобілів – «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 . Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124, 122-4 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не мав договору обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності, чинного на дату ДТП, позивач, відповідно до статті 35 та підпункту а) статті 41.1 Закону № 1961-IV, звернувся до відповідача для здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_4 . На підтвердження завданого збитку позивачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 06 серпня 2018 року № 153, який суд вважає належним доказом у справі.

22 жовтня 2019 року Гусєв П.В. – представник МТСБУ подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що власник пошкодженого транспортного засобу в порядку статті 33 Закону № 1961-IV не звертався до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП. Лише 25 жовтня 2018 року позивач засобами почтового зв`язку направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Після отримання заяви про виплату страхового відшкодування МТСБУ було направлено до позивача аварійного комісара в порядку статті 34 Закону № 1961-IV. На момент огляду транспортного засобу «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , аварійним комісаром було встановлено, що транспортний засіб було відремонтовано. У зв`язку з вказаними обставинами МТСБУ було позбавлено можливості у визначенні розміру шкоди в передбачений статтями 33, 34 Закону № 1961-IV спосіб, тому у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено.

Вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України не прийняв до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 522/6853/16-ц, згідно з якою звернення постраждалого до МТСБУ після того, як він відремонтував автомобіль, є порушенням пункту 33.1.4. статті 33 Закону № 1961-IV, що позбавляє МТСБУ можливості самостійно визначити розмір шкоди.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 28 липня 2018 року о 03 год. 00 хв. в м. Ізюм Харківської області на автодорозі Київ – Харків – Довжанський сталася ДТП за участю автомобілів – «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124, 122-4 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( частина четверта статті 82 ЦПК України).

Цивільно – правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК АСКО ДС» за договором обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності наземних транспортних засобів (поліс № АК/8843204 від 12 липня 2018 року).

На час ДТП ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_5 , без укладеного договору обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 743 від 06 вересня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 06 серпня 2018 року № 153, складеним судовим експертом ОСОБА_5 за заявою позивача, вартість ремонтно – відновлювальних робіт автомобіля «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 84 251, 73 грн, ринкова вартість – 197 841,00 грн, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля – 84 251,73 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 направив МТСБУ заяву про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка була отримана відповідачем 01 листопада 2018 року. 

Листом від 09 січня 2019 року № 3.1-05/420 МТСБУ повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для відшкодування заподіяної шкоди.

Лист мотивовано тим, що згідно з підпунктом 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо – транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Оскільки на момент звернення до МТСБУ із заявою про відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 не зберіг автомобіль «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , та не надав можливості представнику МТСБУ зафіксувати отримані пошкодження в результаті ДТП, правові підстави для здійснення відшкодування матеріальної шкоди відсутні.

Відповідно до статті 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Статтею 29 Закону № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

В пункті 41.1. а) статті 41 Закону № 1961- IV закріплено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

Підпунктом 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо – транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо – транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно – правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо – транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Водії та власники транспортних засобів, причетні до дорожньо – транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо – транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна ( пункт 33.3. статті 33 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 35.1. статті 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо – транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (пункт 37.2. статті 37 Закону № 1961-IV).

Таким чином, особа, яка має бажання отримати відшкодування за рахунок МТСБУ повинна чітко дотримуватися порядку, визначеного цим Законом, який є імперативним для даних правовідносин та чітко визначає порядок отримання регламентної виплати, а також підстави для відмови в отриманні регламентної виплати.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП – 25 жовтня 2018 року, а 26 грудня 2018 року направив копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, паспорту, коду, полісу № АК/883204 та спеціального знаку до полісу № АК/883204 (а. с. 24 – 25).

Однак, як викладено в листі МТСБУ, відмова у виплаті страхового відшкодування була здійсненна не через пропуск строку звернення до МТСБУ із заявою про виникнення ДТП і настання страхового випадку, передбаченого підпунктом 33.1.4. пункту 33.1. статті 33 Закону № 1961-IV, а з інших підстав, які також передбачені Законом.

Так, у відповідності до Закону № 1961-IV водій, причетний до ДТП, зобов`язаний надати письмове повідомлення про ДТП, оскільки згідно з пунктом 34.2. статті 34 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Проте, на момент звернення до МТСБУ транспортний засіб «CHEVROLET LACETTI», державний номерний знак НОМЕР_3 , було відновлено.

Зазначені обставини суперечать вимогам пункту 33.3. статті 33 Закону № 1961-IV, згідно з якими позивач повинен був зберігати майно у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений МТСБУ представник. І лише в разі нез`явлення представника МТСБУ в 10 – денний термін для огляду транспортного засобу, потерпілий, яким в даному випадку є ОСОБА_1 , мав право самостійно провести визначення розміру шкоди.

Статтею 33-1 Закону 1961-IV передбачено обов`язок страхувальника, іншої особи, відповідальність якої застрахована, водія транспортного засобу, причетного до ДТП, особи, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий) щодо сприяння страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надання для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї ДТП протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Тобто, Законом № 1961-IV чітко визначено, що саме МТСБУ здійснює організацію процедури встановлення розміру шкоди та розслідування причин і обставин ДТП.

Оскільки позивач звернувся з заявою до МТСБУ лише після здійснення повного ремонту пошкодженого транспортного засобу – 28 жовтня 2018 року, тобто майже через 3 місяців після настання ДТП – 28 липня 2018 року, правові підстави для стягнення матеріальної шкоди відсутні.

Пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга МТСБУ підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

За подання апеляційної скарги МТСБУ сплатило судовий збір в розмірі 1 264,50 грн, що документально підтверджено платіжним дорученням від 04 листопада 2019 року № 9793805.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги судовий збір в розмірі 1 264,50 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь МТСБУ.

Керуючись ст. ст. 141, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Гусєва ОСОБА_6 – представника Моторного (транспортного) страхового бюро України – задовольнити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2019 року – скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа – ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо – транспортної пригоди – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 1 264,50 грн (одна тисяча двісті шістдесят чотири грн 50 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 червня 2020 року.

Головуючий                                                                                    А.В. Котелевець

Судді                                                                                                 І.В. Бурлака

В.Б. Яцина