КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №381/4388/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/5267/2020
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
17 березня  2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних  справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Суханової Є.М.,      Гуля В.В., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Державного підприємства спеціального зв`язку на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року у справі за позовом Державного підприємства спеціального зв`язку до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою,
В С Т А Н О В И В :
 
09 грудня 2019 року Державне підприємство спеціального зв`язку звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року позовну заяву Державного підприємства спеціального зв`язку визнано неподаною і повернуто позивачу.
На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що подана позовна заява ухвалою судді від 24 грудня 2019 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України.
Для усунення недоліків суддею в ухвалі від 24 грудня 2019 року був наданий строк для усунення недоліків і роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню позивачу.
Однак, позивач в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України не додав до заяви про усунення недоліків у справі №381/4388/19 на виконання ухвали від 24 грудня 2019 року квитанцію про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру.
За таких обставин позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.
Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Державне підприємство спеціального зв`язку подало апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.
Просить ухвалу Фастівсього міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 09 грудня 2019 року Державне підприємство спеціального зв`язку звернувся до суду із позовом про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою ( а.с. 1-6 ).
Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року позовну заяву Державного підприємства спеціального зв`язку залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду ( а.с. 13).
На обґрунтування вказаної ухвали зазначено, що позивачу слід долучити оригінал  платіжного  доручення, який підписаний уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України; здійснити доплату судового збору за вимогу немайнового характеру про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні ДТП в розмірі 1 921,00 грн.
Копію вказаної ухвали 24 грудня 2019 року було направлено Державному підприємству спеціального зв`язку ( а.с. 14), однак, у матеріалах справи відсутні відомості про її отримання позивачем, який 08.01.2020 року звернувся до суду із клопотанням про усунення недоліків ( а.с. 15-18 ).
В поданому клопотанні зазначено про те, що представник позивача надає  платіжне доручення  про сплату судового збору з підписом уповноваженої посадової особи банку, скріплене печаткою установи банку з відміткою  про дату виконання  платіжного доручення та відміткою про зарахування суми  судового збору  до спеціального фонду Державного  бюджету України.
Також, в додатках до клопотання зазначено, що долучено платіжне доручення  від 26.11.12019 №9 (а.с. 15).
Ухвалою Фастівського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року позовну заяву Державного підприємства спеціального зв`язку визнано неподаною і повернуто позивачу з посиланням на те, що представником позивача на виконання ухвали суду від 24.12.2019 року надане платіжне доручення №9 від 26.11.2019 року в сумі 1 921,00 грн., яке ідентичне з платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи, тобто представником позивача не здійснено доплату судового збору за вимогу немайнового характеру про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні ДТП в розмірі 1 921,00 грн. ( а.с. 21 ).
Суд апеляційної інстанції з приводу постановленої ухвали вважає за необхідне зазначити про те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосування процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом ( SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року ).
При цьому, суд апеляційної інстанціївважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
А тому, суд першої інстанції, встановивши, що заявником частково усунуто недоліки позовної заяви, як ним встановлено, не врахував положення європейського законодавства, статті 127 ЦПК України та не надав можливості особі, яка звернулася з позовною заявою, усунути її недоліки в повному обсязі.
Крім цього, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.
За таких обставин та на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження при розгляді апеляційної скарги.
Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції, як встановлено апеляційним судом, постановлена із названими порушеннями, зокрема, ст. 127 ЦПК України.
Відтак, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала відповідно до положень ст. 379 ЦПК України скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Державного підприємства спеціального зв`язку на ухвалу Фастівського районного суду Київської області від 15 січня 2020 року у справі за позовом Державного підприємства спеціального зв`язку до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

 

 
Головуючий                                                                А.С. Сержанюк

Судді:                                                                          Є.М. Суханова

       В.В. Гуль