УХВАЛА
 
09 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 295/6056/17
провадження № 61-37470 св 18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І.,       Русинчука М. М.        
 
учасники справи:
позивач - Служба безпеки України,
відповідачі -  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Житомирської міської ради, Управління житлового господарства Житомирської міської ради,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника Служби безпеки України за довіреністю Михальчука Юрія Петровича на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року в складі судді Микитюк О. Ю.,  
 
ВСТАНОВИВ :
 
У червні 2017 року Служба безпеки України звернулася в суд із позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Управління житлового господарства Житомирської міської ради про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на квартиру. 
 
У квітні 2018 року позивач подав заяву про забезпечення позову та просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру      АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності.
 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено. 
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04 травня 2018 року апеляційну скаргу  Служби безпеки України на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04 квітня 2018 року повернуто особі, що її подала.
 
01 червня 2018 року представник СБУ за довіреністю Михальчук Ю. П. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення.
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ          від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі. 
 
Відповідно до частини другої статті 389ЦПК України (тут і далі - в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Справу за позовом Служби безпеки України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Управління житлового господарства Житомирської міської ради про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності на квартиру з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                     Н. О. Антоненко
                                                                                     
                                                                                                                В. І. Журавель    
                                                                                                           
                                                                                                                   М. М. Русинчук