ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/8850/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,     
за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 р. в адміністративній справі №160/8850/19 за позовом  Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"  до  Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення,- 

ВСТАНОВИВ:

ПРАТ “ІНГЗК”, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, в якій просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про визначення митної вартості товарів від 11.04.2019 року №UA10000/2019/10019/2;
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про визначення митної вартості товарів від 11.04.2019 року №UA110000/2019/100020/2;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2019/00088 від 12.04.2019 року, прийняту Дніпропетровською митницею ДФС;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2019/00089 від 12.04.2019 року, прийняту Дніпропетровською митницею ДФС.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що усі спірні рішення про коригування митної вартості товарів, в яких митна вартість визначена не за ціною договору, а за резервним методом, є неправомірними, оскільки митному органу було надано всі необхідні документи, які в повній мірі підтверджували заявлену митну вартість товарів (числові значення складових митної вартості товарів) і жодних розбіжностей такі документи не містили. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 адміністративний позов задоволено. Визнані протиправними та скасовані рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визначення митної вартості товарів від 11.04.2019 року №UA10000/2019/10019/2, №UA110000/2019/100020/2, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення, що прийняті Дніпропетровською митницею Державної фіскальної служби, від 12.04.2019 року №UA110080/2019/00088, №UA110080/2019/00089.
В апеляційній скарзі на рішення суду відповідач просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити  ПРАТ “ІНГЗК” у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування своїх доводів апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також наданням невірної правової оцінки обставинам у справі, що призвело до прийняття помилкового рішення.
Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому він просить залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване, зважаючи на безпідставність доводів апелянта.
Під час апеляційного перегляду представниками сторін в судовому засіданні підтримані відповідні доводи і заперечення.
Заслухавши доводи представників сторін та перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апелянта з огляду на наступне.
Судом першої інстанції було встановлено, та ці обставини підтверджуються наявними у справі доказами, що між ПРАТ “ІНГЗК”, яке є Покупцем та компанією GLOBAL, TECHNOLODGY GROUP LTD, (м. Нью-Йорк, США), яка є Продавцем, було укладено зовнішньоекономічний контракт від 23.01.2019 року №107779 про купівлю товару у відповідності до Специфікацій до даного контракту.
Згідно з п. 4.1 контракту від 23.01.2019 № 107779 постачання Товару, у відповідності з Специфікаціями до даного контракту, здійснюється на умовах DAP Кривий Ріг, Україна, склад Покупця, м. Кривий Ріг, Інгулецький район, вул. Рудна, 47 (у відповідності з Інкотермс 2010).
Global Technology Group, Ltd до Специфікації були складені інвойси від 04.02.2019 року GT-7745-1 на постачання 24 ободів на суму 97,776 дол. США та від 04.02.2019 GT-7745-2 на постачання 14 ободів на суму 57,036 дол. США.
Продавець до інвойсів додав лист від 04.02.2019 з описом Товару ободів Rimex відповідно до Контракту, Специфікації, інвойсів та разом з листом надав розрахунок загальної вартості поставки на суму 154 812,00 дол. США, в якому вказав, що поставка відбувається на умовах DAP Кривий Ріг, Україна.
10 квітня 2019 року декларантом ТОВ “ІМЕКС КР”, уповноваженою особою ПРАТ “ІНГЗК”, яка надає послуги з митного оформлення, з метою здійснення митного оформлення товару, одержаного ПРАТ “ІНГЗК”, подано електронну митну декларацію №UA110080/2019/002533, у якій зазначено, що товар надійшов на митну територію України за умовами зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2019 року № 107779. Специфікації № 1 до нього, на підставі комерційних та товаросупровідних документів, а саме: частини ходових коліс вантажних автомобілів: - 815-051-0112-09-А обод п`ятикомпонентний 51-24.00/5.0/Обод Rimex для самоскидів БелАЗ 24.00-51/5.0 - 24 шт.
Під час митного оформлення митний орган зобов`язав надати прайс-листи виробника товару. ПРАТ “ІНГЗК” отримано лист від Global Technology Group, Ltd від 10.04.2019. Зазначеним листом поінформовано, що прайс-листа на дану продукцію не існує. Вартість транспортних розходів включена у вартість колісних ободів та складає 15 600,14 дол. США від загальної суми Контракту (154 812,00 дол. США), ободу на умовах Ex Works (франко завод, самовивіз) складає - 3 663,47 дол. США.
На підтвердження митної вартості товару декларантом надано до митного органу документи, передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт від 23.01.2019 року № 107779; специфікація № 1 до нього; сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 04.02.2019; пакувальний лист (Packing list) б/н від 04.02.2019; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) GT-7745-1 від 04.02.2019; коносамент (Bill of lading) NALE04899802 від 09.02.2019: автотранспортна накладна (Road consignment note) № 55-1 від 08.04.2019; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) від 04.02.2019; договір про надання послуг митного брокера 1130-59 від 01.03.2016; доповнення до внутрішнього договору (контракту) Дод.угода № 5 від 14.11.2018; повідомлення про проведення фітосанітарного контролю справа № 3986905; технічний опис від 04.02.2019; копія митної декларації країни відправлення б/н від 04.02.2019.
11.04.2019 року декларантом направлені повідомлення про відсутність можливості надати витребувані митним органом документи.
11.04.2019 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/100019/2, відповідно до якого різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначної декларантом та скоригованої митницею склала 214 748,92 грн. та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110080/2019/00089.
Також, 11.04.2019 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/100020/2, відповідно до якого різниця митних платежів (з ПДВ) від митної вартості, визначної декларантом та скоригованої митницею склала 125 270,20 грн. та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення № UA10080/2019/00088.
У картках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110080/2019/00088 та № UA10080/2019/00089 відсутні дати їхнього оформлення.
Виходячи зі змісту повідомлень, згідно яких зазначені картки відмови були надіслані декларанту ТОВ “ІМЕКС КР” - уповноваженій особі ПРАТ “ІНГЗК”, яка надавала послуги з митного оформлення (ідентифікатори повідомлень: с87сс8с3-33а0-4849-9ес9-ас0141b69731, 4b355464-е8с0-4231-9f2с-9гс5с498648с) судом було встановлено, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110080/2019/00088 та №UA110080/2019/00089 оформлені 12.04.2019.
Для   надання   документів   для   підтвердження   заявленої   митної вартості ПРАТ “ІНГЗК” отримано від Rimex Supply Ltd - виробника ободів, лист від 26.04.2019, яким повідомляється, що компанія Global Technology Group, Ltd є ексклюзивним дистриб`ютором повного асортименту продукції компанії Rimex на території України.
Від Global Technology Group, Ltd ПРАТ “ІНГЗК” отримано лист від 03.05.2019, яким повідомлено, що прайс-листів та калькуляції виробничих розходів на ободи Rimex не існує. Вартість ободів Rimex по Контракту 107779, специфікація № 1, складає 4074 дол. США за одиницю на умовах DAP Кривий Ріг.
Митним брокером ТОВ “ІМПЕКС КР”, який надає послуги з митного оформлення для ПРАТ “ІНГЗК” отримано повідомлення від Державного підприємства “Укрпромзовнішекспертиза” від 11.06.2019 № 1399, згідно якого, виходячи з аналізу пропозиції, отриманої у відповідь на  запит “Укрпромзовнішекспертиза” до підприємства виробника відповідної продукції Global Technology Group, Ltd, можна вважати, що рівень ціни на ободи Rimex для самоскидів БелАЗ, що імпортується згідно з Інвойсами GT-7745-1, GT-7745-2 від 02.04.2019 до контракту №107779 від 23.01.2019, на умовах поставки DAP Кривий Ріг, Україна відповідає рівню ціни виробника компанії Global Technology Group, Ltd. 
Підтвердженням вартості товару, яка була заявлена до митного контролю є виписки з банку про сплату його вартості на рахунок Продавця: за 23.05.2019 на суму 63 859,18 дол. США, за 05.06.2019 на суму 33 916,82 дол. США, за 10.06.2019 на суму 57 036,00 дол. США. Всього на загальну суму 154 812 дол. США. Тобто, саме та сума, яка оговорювалася в Контракті та Специфікації до нього.
Аналізуючи встановлені обставини та відповідні їм докази суд дійшов висновку, що подані ПРАТ “ІНГЗК” до митного оформлення документи у сукупності є достатніми для ідентифікування ввезенного на митну територію товару та містять необхідні відомості про складові  митної вартості товару.
Факт ненадання ПРАТ “ІНГЗК” додатково затребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Що стосується висновків митного органу у рішеннях про визначення митної вартості товарів, які слугували підставою для коригування митної вартості, суд зазначив, що такі висновки не відповідають обставинам справи та суперечать приписам Митного кодексу України.
Згідно доводів апелянта, суд мав застосувати положення ст. 58 Митного кодексу України та врахувати висновки митного органу щодо не підтвердження згідно наданих до митного оформлення документів складових митної вартості ввезеного на митну територію України товару, а також повних відомостей щодо країни відправлення та походження товару, що в свою чергу також впливає на митну вартість товару. 
Проте, аналізуючи встановлені судом першої інстанції обставини та наявні у справі докази з такими твердженнями митного органу погодитись не можна.
Так, однією з підстав для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості ввезеного позивачем на митну територію України товару слугувало те, що поставка оцінюваного товару здійснювана за зовнішньоекономічним контрактом від 23.01.2019 № 107779 з “GLOBAL TECHNOLODGY GROUP, LTD” 206 EAST 38TH STREETS, NEW YORK, N.Y., 10016, USA, країна відправлення та походження товару - Канада. Декларантом надано до митного контролю та оформлення документ б/н “Експортна декларація відправника”, яку у графі 44 електронної митної декларації зазначено під кодом 9610 - копія митної декларації країни відправлення.
Митниця стверджує, що зазначений документ не є митною декларацією країни відправлення та містить відомості про відправника, відмінні від заявленого декларантом, зокрема щодо його місцезнаходження – Нью Йорк, виходячи з чого відповідач дійшов висновку, що країною відправлення товару є США, а не Канада, як зазначено декларантом. 
Виходячи з наявних у справі доказів, ПРАТ “ІНГЗК” надав Експортну декларацію вантажовідправника (shippers export declaration) б/н від 04.02.2019, якою підтверджено ціну товару, заявлену відправником до фіскально - фінансової установи зони вільної торгівлі НАФТА (North American Free Trade Agreement, NAFTA) - угода між США, Канадою та Мексикою.
Відомості про експортера, а не відправника, зазначеного в експортній декларації - у графі la “Exporter (Name and Address including ZIP code)” не відрізняються від відомостей про експортера, заявленого декларантом - до графи 2, на зворотній стороні електронної митної декларації №UA110080/2019/002533 та №UA110080/2019/002534 є додаткова інформація про експортера та його адресу. У графі 8 цього документу зазначено порт загрузки – Ванкувер, Канада, де знаходиться компанія – виробник товару. Інформація про відправника, заявленого декларантом також є в експортній декларації відправника у декількох графах - згідно із правилами заповнення експортних декларацій в зоні вільної торгівлі НАФТА.
Тобто, інформація про відправника та експортера, заявлена декларантом є коректною, відповідає контракту № 107779 від 23.01.2019 та супровідним документам. 
В свою чергу, як було з`ясовано під час апеляційного перегляду, відповідач обґрунтовує свої доводи наявною у проаналізованих супровідних документах інформацією щодо адреси експортера  - “GLOBAL TECHNOLODGY GROUP, LTD” 206 EAST 38TH STREETS, NEW YORK, N.Y., 10016, USA, проте адреса експортера та країна відправлення товару є різними, що підтверджено вищенаведеними документами та підстави для ототожнення цих понять відповідачем в апеляційній скарзі не приводяться, в тому числі відповідні пояснення з цього питання не надані представником відповідача в судовому засіданні під час апеляційного перегляду.
Таким чином колегія суддів доходить висновку щодо безпідставності доводів апелянта з приводу неправильного тлумачення судом першої інстанції норм ст. ст. 53, 58 Митного кодексу України, а також неповного з`ясування судом обставин справи, оскільки оскаржуване рішення відповідача в цій частині суперечить змісту проаналізованих митним органом документів, поданих позивачем для митного оформлення, та не узгоджується з приведеними нормами Митного кодексу України, на які посилається відповідач. 
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимоги Дніпропетровської митниці ДФС стосовно надання відомостей на підтвердження оплати транспортно-експедиційних послуг, сплату яких, на думку контролюючого органу, має здійснювати ПРАТ “ІНГЗК”.
В обох оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості Дніпропетровська митниця ДФС зазначає про відсутність документально підтверджених відомостей щодо складових митної вартості оцінюваних товарів, які на думку митного органу, унеможливлюють оформлення задекларованих товарів за основним методом.
Тому митним органом декларанту було направлено запит про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, на підтвердження відомостей щодо складових митної вартості оцінюваних товарів, а саме тих, що стосуються оплати транспортно-експедиційних послуг, сплату яких, на думку митниці, має здійснювати ПРАТ “ІНГЗК”.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено наявними у справі доказами, оцінювані партії товарів слідували на комерційних умовах поставки DAP Кривий Ріг, що передбачено умовами Контракту від 23.01.2019 № 107779.
Відповідно Інкотермс 2010 умови поставки DAP означають DAP (Delivered At Piont (... named point of destination) Постачання в пункті (... назва пункту)
Термін “поставка в пункті” (новий термін, введений в Інкотермс 2010) означає, що продавець виконав своє зобов`язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, готовий до розвантаження з транспортного засобу, що прибув в узгоджене місце призначення. Продавець несе всі ризики, пов`язані з доставкою товару в узгоджене місце призначення. Продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності або сплачувати імпортні мита при ввезенні товару. Даний термін може застосовуватися при поставках будь-яким видом транспорту.
Таким чином, відповідно до умов поставки DAP Кривий Ріг, Продавець несе всі витрати, в тому числі і транспортно-експедиційні, пов`язані з доставкою товару до Кривого Рогу, а відповідно в обов`язки ПРАТ “ІНГЗК” не входить здійснення оплати за транспортно-експедиційні послуги по доставці товару.
Своє твердження про те, що оплату за транспортно-експедиційні послуги має здійснювати ПРАТ “ІНГЗК” митний орган у рішеннях про визначення митної вартості товарів обґрунтовує умовою п. 3.2 зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2019 №107779, відповідно до якої банківські витрати не на території продавця (“GLOBAL TECHNOLODGY GROUP, LTD, США) здійснюються за рахунок покупця.
Однак, такий довід є хибним, оскільки витрати на транспортно - експедиційні послуги не є банківськими витратами.
В апеляційній скарзі відповідач наводить аналогічні доводи, тобто ототожнює поняття банківські витрати та витрати на транспортно - експедиційні послуги.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, банківськими витратами підприємства, відповідно Міжнародних стандартів фінансової звітності та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 “Витрати” є адміністративні витрати спрямовані на обслуговування та управління підприємством: плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти.
Тобто, висновок митного органу про те, що оплату за транспортно-експедиційні послуги має здійснювати ПРАТ “ІНГЗК” не відповідає умовам зовнішньоекономічного контракту від 23.01.2019 № 107779, вимога митниці, що полягає у наданні документів на підтвердження оплати транспортно-експедиційних послуг, вочевидь є безпідставною.
Щодо співвідношення оскаржуваних рішень митного органу з нормами митного законодавства, колегія суддів зауважує, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.
Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, -банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом -за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю за правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному ст. ст. 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (ч. ч. 1,2, 5, 6, 7 ст. 54 Кодексу).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Аналогічні вимоги містить і наказ Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року “Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору” щодо того, що рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.
Нормою ч. 1 ст. 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); не впливають значною мірою на вартість товару; щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
З наведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
Окремо слід зазначити, з метою визначення достовірної митної ціни товару витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Отже, митний орган має право здійснювати контроль за правильністю обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості зумовлює виникнення підстав для витребовування додаткових документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості у декларанта, та надає органу доходів і зборів право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Таким чином, в рішенні про коригування митної вартості товарів мають бути наведені належні обґрунтування щодо недостатності, сумнівності чи недостовірності поданих декларантом документів для митного оформлення товару, та відсутність таких аргументованих висновків свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
В даному випадку, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду, оскаржувані рішення митного органу не є обґрунтованими та наведені у них висновки є надуманими і суперечать фактичним обставинам. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що подані ПРАТ “ІНГЗК” до митного оформлення документи не містять розбіжностей та в цих документах наявні всі необхідні відомості про складові митної вартості товарних партій, а факт ненадання ПРАТ “ІНГЗК” додатково затребуваних документів на підтвердження митної вартості товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Приведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують вищенаведені висновки, отже така апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 р. в адміністративній справі №160/8850/19 –  залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 – 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко