УХВАЛА

10 березня 2020 року 
Київ
справа №640/58/19
адміністративне провадження №К/9901/4594/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С. Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі                      № 640/58/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірінгпрофі» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2020 року Головне управління ДФС у м. Києві (згідно з штрих- кодом на поштовому конверті) звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року (повний текст постанови суду складено 15 січня 2020 року, постанова отримана податковим органом 17 січня 2020 року) у справі № 640/58/19.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києві від 04 січня 2019 року було вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
          Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Верховний Суд, проаналізувавши касаційну скаргу та додані до неї додатки зазначає, що суб`єкт владних повноважень надає до суду відповідне підтвердження отримання ним повного тексту постанови суду апеляційної інстанції 17 січня 2020 року, а отже строк на касаційне оскарження не пропущено.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
При поданні позовної заяви (січень 2019 року) до суду першої інстанції (позов майнового характеру) ставка судового збору має складати 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 становить 1921,00 грн.
Ціна позову складає 950086,00 грн. Судовий збір за подання                        позову складає 14251,29 грн, а за подання касаційної скарги - 28502,58 грн (14251,29  грн х 200%).
Таким чином, скаржнику слід усунути недоліки касаційної скарги, шляхом надання до суду платіжного доручення щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 640/58/19 виходячи з вищенаведеної формули.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: « 101: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи(чи номер касаційного провадження), Верховний Суд».
Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстав.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України визначений вичерпний перелік підстав касаційного оскарження судових рішень суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Дослідивши вищенаведену касаційну скаргу органу владних повноважень, Верховний Суд зазначає наступне.
Скаржником не зазначено жодної з перелічених підстав, окрім того сама касаційна скарга лише цитує рішення суду першої інстанції без наведення будь-якого належного обгрунтування.
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку, що Державною податковою службою України недотримано вимоги статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України
Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
За правилами частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,   -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 640/58/19 залишити без руху.
Встановити скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 підпис	І.А. Васильєва	
 	 підпис	С.С. Пасічник 	
 	 підпис	В.П. Юрченко