ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 травня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/1725/19	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Головея В.М.
Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Щербатюк О.В.,  

за участю представників сторін:
від позивача  – не з`явився, 
від відповідача  –  Стороженко О.П. (адвокат), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ткачука Анатолія Богдановича
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.04.2020 року про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення
у справі № 916/1725/19
за позовом Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області 
до Фізичної особи-підприємця Ткачука Анатолія Богдановича 
про  стягнення 883 987,38 грн.,          

ВСТАНОВИЛА:

          В березні 2020 року Фізична особа-підприємець Ткачук Анатолій Богданович (далі – ФОП Ткачук А. Б., відповідач) звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про розстрочку виконання рішення, наступним чином, з березня 2020 року по березень 2021 року виплачувати рівними частинами по 48  880,28 грн. 
Заява обґрунтована тим, що здійснення єдиної виплати повної суми заборгованості може призвести до суттєвого фінансового навантаження на ОСОБА_1 , арешт рахунків, утворення заборгованості, що в свою чергу позбавить можливості боржника в подальшому виконувати рішення суду. Заявник, наголошує на тому, що у разі пред`явлення стягувачем до виконання судового наказу, вжиті в рамках виконавчого провадження заходи примусу обмежать господарську діяльність боржника. Відповідач вважає, що надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.04.2020 року в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_2 Б. відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що матеріали справи не містять документи, які б підтверджували тяжке фінансове становище боржника, документи, які б свідчили про відсутність грошових коштів на рахунках боржника, а також докази того, що, у випадку надання розстрочки виконання рішення суду, така заборгованість дійсно буде погашена у визначені графіком строки. Надане платіжне доручення заявником не є доказами, підтверджуючими відсутність у останнього грошових коштів на рахунках, а навпаки підтверджує його платоспроможність.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а скаргу задовольнити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим що дії відповідача щодо часткової сплати заборгованості на суму 48  800,28 грн. спрямовані на виконання рішення суду, часинами протягом певного строку, оскільки інтерес стягувача полягає в тому, щоб рішення суду було виконано в повному обсязі, а ненадання розстрочки виконання рішення суду призведе до неможливості його виконання, оскільки існує ризик припинення або призупинення діяльності відповідача. 
15.05.2020 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що з доводами скарги не погоджується, а ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою. З огляду на зміст заяви про розстрочку виконання рішення суду наданої відповідачем, підстави для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду відсутні. Також, позивач звертає увагу суду, що Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області є органом місцевого самоврядування, тобто бюджетною установою. Місцеві бюджети відповідної місцевої ради затверджуються до 25 грудня (включно) року, що передує плановому. Розстрочка виконання рішення суду може негативно вплинути на планування місцевого бюджету. 
Крім цього, позивач у відзиві просив судове засідання проводити за відсутності представника. 
До початку судового засіданні 27.05.2020 від скаржника надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи квитанцій про часткову оплату боргу за рішенням суду на загальну суму 60  000,00 грн.
Судова колегія задовольнила клопотання та залучила до матеріалів справи додаткові документи. 
В судове засідання 27.05.2020 представник позивача не з`явився, проте враховуючи, що позивач просив проводити судове засідання без його представника, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача за відсутності представника позивача.
Представник відповідача в судовому засіданні 27.05.2020 надала пояснення, якими підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд, апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів встановила наступне.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.09.2019 стягнуто з ФОП Ткачука А.Б. на користь Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області грошові кошти у розмірі 45  534,48 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 676,25 грн. В решті позовних вимог  відмовлено (з врахуванням ухвали Господарського суду Одеської області від 17.09.2019 виправлено описку в рішенні Господарського суду від 05.09.2019).          
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 рішення Господарського суду Одеської області частково скасовано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області грошові кошти у розмірі    586 564,43 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 8 798 грн. 47 коп. 
02.03.2020 до Господарського суду Одеської області надійшла  заява ФОП Ткачука А. Б. про розстрочення виконання рішення суду у даній справі.
Згідно з ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Частинами 3-5 статті 331 ГПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору,  стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан,  стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Отже, виходячи із наведеного вище, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання.
При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.
Аналіз процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду вказує, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочку виконання судового рішення з об`єктивними, переборними – виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
В той же час, заявником, в порушення ст. 74, 331 ГПК України, не наведено об`єктивних, непереборних, виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Заява відповідача не містять доказів наявної загрози банкрутства боржника та відсутність майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тоді як заявник у поданій заяві та апеляційній скарзі не спростовує, що він продовжує ведення господарської діяльності та отримує прибутку від неї, в підтвердження чого, до суду першої інстанції було надано платіжне доручення на суму 48  800,00 грн. та до апеляційного суду були надані квитанції  № 45 від 27.04.2020 на суму 10  000,00 грн., № 58 від 22.05.2020 на суму 15  000,00 грн. та № 34 від 25.05.2020 на суму 35  000,00 грн., як доказ часткової оплати боргу. 
Також, колегією суддів було враховано і ступінь вини боржника у виникненні спору.
Так, колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Крім того, відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Таким чином, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами виключних обставин, які давали б підстави для розстрочення виконання судового рішення, та правомірно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки скаржник, як в суд першої інстанції до заяви про розстрочення виконання рішення суду, так і в суд апеляційної інстанції до скарги не надано жодних доказів, які б підтверджували доводи викладені ОСОБА_1 .
З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи апелянта стосовно порушення Господарським судом Одеської області норм права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів не вбачає.
Згідно ст.129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 255, 269-271,  275, 276, 281-284 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ткачука Анатолія Богдановича  залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.04.2020 року  без змін.
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний текст постанови складено 28.05.2020.

Головуючий суддя:                                                            Головей В.М.

Судді:                                                                                Разюк Г.П.

                                                                                                    Савицький Я.Ф.