ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року	Львів	Справа № 500/485/20 пров. № А/857/4528/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В., 
з участю секретаря судового засідання Гавгун С.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської обласної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фізична особа – підприємець ОСОБА_2 , Управління регіонального розвитку, інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної державної адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції – Мартиць О.І., 
час ухвалення рішення – не вказано, 
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль, 
дата складання повного тексту рішення – 24.03.2020, 

                                                     ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозірвання договору № 007/2017 від 21.06.2017 року на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті «Гусятин – Тернопіль, Тернопіль – Копичинці», рейси 271/272, 353/354, укладений з ФОП ОСОБА_2 за результатами проведеного 15.06.2017 року конкурсу щодо визначення перевізників пасажирів на даному маршруті, та неукладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на цьому автобусному маршруті з ним як автомобільним перевізником, який за результатами проведеного 15.06.2017 року конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце; зобов`язати відповідача усунути дане порушення шляхом розірвання договору № 007/2017 від 21.06.2017 року на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті «Гусятин – Тернопіль, Тернопіль – Копичинці», рейси 271/272, 353/354, укладений з ФОП ОСОБА_2 , і укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на цьому автобусному маршруті ним як автомобільним перевізником, який за результатами проведеного 15.06.2017 року конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 819/781/18. 
Ухвала мотивована тим, що предмети розгляду у адміністративних справах № 819/781/18 і № 500/485/20 є пов`язаними між собою, та подальший розгляд адміністративної справи № 500/485/20 за позовом ФОП ОСОБА_1 можливий лише за умови набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 819/781/18 за позовом ФОП ОСОБА_2 до Управління регіонального розвитку, інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу № 20-од від 25.10.2017 року «Про розірвання договору на перевезення пасажирів з ФОП ОСОБА_2 та укладення відповідного договору з ФОП ОСОБА_1 ». 
Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач. Вважає, що така постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, і суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення питання. Просить ухвалу скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що в адміністративних справах № 819/781/18 і № 500/485/20 різний предмет та підстави спору. Зокрема, зазначає, що автобусні маршрути мають лише частково подібні назви, проте у адміністративних справах різні договори та предметом цих договорів є різні рейси, на що суд першої інстанції не звернув увагу та дійшов до помилкового висновку про пов`язаність справ між собою.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. 
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Зупинення провадження у справі – це врегульована законом тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.
Підстави для зупинення провадження у справі, як обов`язкові, так і факультативні, визначені ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України, яким керувався суд першої інстанції при постановленні оскарженої ухвали, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже, необхідною передумовою зупинення провадження у справі на підставі даної норми є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи. Зупинення провадження в адміністративній  справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. При цьому, обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи. Крім того, на думку колегії суддів, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі. Необхідно також зазначити, що зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли продовжувати розгляд справи надалі не є можливим, оскільки в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. А метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Отже, при зупиненні провадження у справі суд повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. 
Як встановив суд, предметом спору у справі, що розглядається (№ 500/485/20), є бездіяльність Тернопільської обласної державної адміністрації щодо нерозірвання договору № 007/2017 від 21.06.2017 року на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування на автобусному маршруті «Гусятин – Тернопіль, Тернопіль – Копичинці», рейси 271/272, 353/354, укладений з ФОП ОСОБА_2 за результатами проведеного 15.06.2017 року конкурсу щодо визначення перевізників пасажирів на даному маршруті, та неукладення договору на перевезення пасажирів на цьому маршруті з ним як автомобільним перевізником, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце. 
В свою чергу, у справі № 819/781/18 предметом оскарження є наказ Управління регіонального розвитку, інфраструктури та дорожнього господарства Тернопільської обласної державної адміністрації № 20-од від 25.10.2017 року «Про розірвання договору на перевезення пасажирів з ФОП ОСОБА_2 та укладення відповідного договору з ФОП ОСОБА_1 » і предметом цього договору є надання ФОП ОСОБА_2 права на здійснення перевезень пасажирів на внутрішньообласному автобусному маршруті загального користування «Гусятин – Тернопіль», рейси 285/286, 287/288. 
Отже, предметом спору у вказаних адміністративних справах є правовідносини ФОП ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_1 із суб`єктами владних повноважень щодо права на здійснення перевезень пасажирів на різних автобусних маршрутах, які не пов`язані між собою. 
Крім того, в оскаржуваній ухвалі судом зазначено лише про взаємопов`язаність справ аналогічністю предмету спору. Проте, суд не мотивував, чому саме неможливо вирішити спір до часу набрання законної сили судовим рішенням у відповідній справі щодо законності оскаржуваного наказу, ступінь його впливу на висновки у цій справі. Очікування правової позиції по аналогічній справі не є визначеною процесуальним законом підставою для зупинення провадження. Також оскаржена ухала не містить мотивування наявності конкретних обставин, що унеможливлюють прийняття судом відповідного рішення з оцінкою наявних фактів і обставини справи.
Отже, судом допущено порушення норм процесуального права та постановлено незаконну ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Відтак, апеляційним судом не встановлено обставин, які б перешкоджали провадженню у даній справі або демонструють реальний і прямий взаємозв`язок, а тому можуть бути підставами для зупинення провадження у справі. При цьому, наявні в матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Тому, зважаючи на характер та зміст заявлених вимог, суд вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд – 

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року про зупинення провадження у справі № 500/485/20 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 15.05.2020