КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
  
Апеляційне провадження                                            
№ 22-ц/824/4566/2020                                                                                           
             
                                                      П О С Т А Н О В А
 
                                             І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
10 березня 2020 року                                                                              місто Київ
                                                                                                      справа № 369/16232/19                               
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.
                   суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.
                   за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.
 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою третьої особи приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Ковальчук Л.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріян» до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний виконавець Телявський Анатолій Миколайович, Державне підприємство «Сетам» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У грудня 2019 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просив:
визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. №2132 від 19 листопада 2019 року про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 12 409 056,30 грн. відповідно до умов кредитного договору №СМ-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року укладеного між ПАТ «ОТП БАНК», громадянином Ісламської республіки Іран ОСОБА_3 та ТОВ «Аріян»; договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СМ-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного 19 серпня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс»; договору про відступлення прав вимоги, укладеного 20 серпня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб», а також договору про відступлення прав вимоги, укладеного 20 серпня 2019 року між ТОВ «Перший інвестиційний клуб» та       ОСОБА_1 .
Одночасно із позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив:
накласти арешт на нерухоме майно, право власності на яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за ТОВ «Аріян», а саме: нежиле приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл.42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження вказаного майна до набрання законної сили остаточним рішення у справі;
зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. №2132 від 19 листопада 2019 року до набрання законної сили рішення у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню;
зобов`язати ДП «СЕТАМ» зупинити реалізацію арештованого майна, а саме: нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл.42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке виставлене на аукціон під номером лоту 392854, за заявкою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження №60027642.
Обгрунтовуючи вказану заяву позивач посилався на те, що постановою від 20 листопада 2019 року приватний виконавець Телявський А.М. відкрив виконавче провадження ВП №60674836 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Рогач В.В. №2132 від 19 листопада 2019 про стягнення з ТОВ «Аріян» заборгованості за кредитним договором №CM-SME 004/358/2007 від 18 грудня 2007 року (станом на 19 листопада 2019 року) у розмірі 12409056,30 грн. на користь ОСОБА_1 .
Вказував, 20 листопада 2019 року приватний виконавець Телявський А.М. виніс постанову у ВП №6002742 про об`єднання виконавчих проваджень №60027642 та №60674836 у зведене виконавче провадження №60675083.
Вважає, що зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса Рогача В.В. був здійснений неправомірно, з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню з підстав, зазначених у позовній заяві. 
Зазначав, що постановами приватного виконавця Телявського Т.С. від 26вересня 2019 року у ВП №60027642 було накладено арешт на нерухоме майно, що належить ТОВ «Аріян».
Вказував, що перші електронні торги з реалізації нерухомого майна, які призначені на 11 листопада 2019 не відбулися та відповідач надав виконавцю заяву про залишення за собою нереалізованого майна, про що 21 листопада 2019 приватний виконавець Телявський А.М. склав акт про реалізацію предмета іпотеки, посилаючись на ст.49 Закону України «Про іпотеку», а 25листопада 2019 року  ОСОБА_1 набув право власності на нерухоме майно ТОВ «Аріян», а саме на нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; та нежиле приміщення № 71 з літері «А»), що знаходиться за адресою:    АДРЕСА_3 .
Зазначав, що так як суми від реалізації зазначеного нерухомого майна виявилося недостатньо для задоволення вимог стягувана в рамках даного зведеного виконавчого провадження, торги з реалізації нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , призначені на 02 січня 2020 року.
Вказував, що внаслідок незаконних дій відповідача та приватних нотаріусів стягувач вже набув право власності на два об`єкти нерухомості, які належать ТОВ «Аріян», та які можуть бути продані іншим особам, а за час оскарження виконавчого напису в рамках даної справи може бути реалізовано останнє нежиле приміщення позивача, що зробить неможливим виконання остаточного рішення у даній справі, ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.
Посилався на те, що так як відповідач ОСОБА_1 25 листопада 2019 року зареєстрував право власності на об`єкти нерухомого майна, які не були реалізовані під час електронних торгів, існує імовірність того, що він може відчужити своє право власності іншим особам, тому вважає, що необхідно накласти арешт на нерухоме майно, що належить ТОВ «Аріян», а саме: нежиле приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл. 42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначав, що оскільки існують обгрунтовані ризики втрати останнього майна ТОВ «Аріян», існує необхідність в забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. №2132 від 19 листопада 2019 року.
Вказував, що оскільки на даний час зведене виконавче провадження з виконання виконавчих написів не завершене, триває реєстрація на участь в електронних торгах з реалізації нерухомого майна в місті Боярка, що належить позивачу, а тому існує необхідність зобов`язати ДП «Сетам» зупинити реалізацію арештованого майна, а саме - нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл. 42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке виставлене на ДП «СЕТАМ» під номером лоту 392854, за заявкою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження № 60027642.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року заяву ТОВ «Аріян» про забезпечення позову задоволено частково.
Накладено арешт та заборону відчуження нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл.42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ТОВ «Аріян»;
Зупинено реалізацію арештованого майна, а саме нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл.42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке виставлене на аукціон під номером лоту 392854 за заявкою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження №60027642.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якійпосилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.
Вказував, що постановляючи ухвалу щодо зупинення реалізації арештованого майна, судом першої інстанції не враховано практику Верховного Суду, зокрема постанову від 13 березня 2019 року справі №755/1357/18.
Частково не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. подав апеляційну скаргу, в якійпосилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині часткового задоволення клопотання ТОВ «Аріян» та ухвалити в цій частині нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що заява позивача про забезпечення позову не містила посилання на беззаперечні мотиви, за якими останній вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також не зазначено, у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.
Вказував, що позивач не довів, що його права та інтереси можуть бути порушені в результаті незадоволення заходів забезпечення позову та яким чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду ухваленого за результатами розгляду справи.
Зазначав, що пропоноване позивачем забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами.
Посилався на те, що потреба у застосуванні судом заходів забезпечення позову щодо майна, належного на праві власності боржнику та зазначеного у клопотанні, відсутня.
Вказував, що зупинення продажу арештованого майна порушує право стягувача у виконавчому провадженні, такий висновок зробив Верховний Суд у постанові №755/1357/18 від 13 березня 2019 року.
Від ТОВ «Аріян»до Київського апеляційного суду надійшли відзиви на апеляційні скарги, в яких останній посилаючись на те, що апеляційні скарги є безпідставними та необґрунтованими, просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. 
Представник позивача ТОВ «Аріян»в судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, просила залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
Відповідач ОСОБА_1 та треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., приватний виконавець Телявський А.М., ДП «Сетам» у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. 
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ТОВ «Аріян», з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню з  наступних підстав.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та майно та зупиненням реалізації арештованого майна, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.
Колегія суддів не погоджується зтаким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити  порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання  чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України.
Пунктом 6 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позовзабезпечується шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Вказаний спосіб забезпечення є спеціальним та застосовується лише у разі оскарження позивачем виконавчого документа.
Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №2132 про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 12 409 056,30 грн. відповідно до умов кредитного договору №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року укладеного між АТ «ОТП БАНК», громадянином Ісламської республіки Іран ОСОБА_3 та ТОВ «Аріян», договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», 19 серпня 2019 року, договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб», 20 серпня 2019 року та договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ТОВ «Перший інвестиційний клуб» та громадянином України ОСОБА_1 20 серпня 2019 року
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. від 20 листопада 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису №2132.
У грудня 2019 року позивач ТОВ «Аріян» звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. №2132 від 19 листопада 2019 року про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 12 409 056,30 грн.
У заяві про забезпечення позову позивач ТОВ «Аріян» просив:
накласти арешт на нерухоме майно, право власності на яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за ТОВ «Аріян», а саме: нежиле приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл.42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження вказаного майна до набрання законної сили остаточним рішення у справі;
зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. №2132 від 19 листопада 2019 року до набрання законної сили рішення у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню;
зобов`язати ДП «СЕТАМ» зупинити реалізацію арештованого майна, а саме: нежилого приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл.42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке виставлене на аукціон під номером лоту 392854, за заявкою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. в рамках виконавчого провадження №60027642.
Порушуючи питання про забезпечення позову у способи зазначені у заяві про забезпечення позову, позивачем було зазначено, що на час розгляду справи розпочато процедуру виконання спірного виконавчого напису, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, а тому вважає, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, накладення арешту на майно та зупинення його реалізації є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.
Враховуючи, що предметом спору, який перебуває в провадженні суду, є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Рогача В.В. №2132 від 19 листопада 2019 року про стягнення з ТОВ «Аріян» на користь ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 12 409 056,30 грн. таким, що не підлягає виконанню, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа призведе до утруднення чи унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення його позову.       
До вирішення справи по суті, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який оскаржується позивачем в судовому порядку, є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, та його значення полягає в захисті законних інтересів позивача у випадку недобросовісності дій відповідача, або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.
На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув.
Разом з тим, такий захід забезпечення позову як зупинення реалізації арештованого майна, який просив вжити позивач, виділено окремо в пункт 5 частини 1 статті 150 ЦПК України, згідно із яким позов забезпечується шляхомзупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Однак, позивач не заявляв у позовній заяві вимог про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту, за таких обставин є помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову шляхом зобов`язання ДП «СЕТАМ» зупинити реалізацію арештованого майна.
Колегія суддів також вважає, що визначений позивачем захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на: нежиле приміщення (СТО-КАФЕ) літ.А, пл.42,9 кв.м, літ.Б, пл. 30,9 кв.м, літ.А, пл. 125,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 із забороною відчуження вказаного майна не співвідноситься із заявленими ТОВ «Аріян» вимогами, а відтак заява в цій частині задоволенню не підлягає.
Посилання апелянтів на те, що судом першої інстанції не враховано практику Верховного Суду, зокрема постанову від 13 березня 2019 року справі №755/1357/18 колегія суддів не бере до уваги, оскільки підстави позову та заяви про забезпечення позову у даній справі є іншими, ніж ті, які були предметом розгляду у справі №755/1357/18.
З урахуванням вищевикладеного, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви позивача ТОВ «Аріян» про забезпечення позову відповідно до положень п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та апеляційну скаргу третьої особи приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича - задовольнити частково.
 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 грудня 2019 року - скасувати та постановити нову.
 
Заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріян» про забезпечення позову - задовольнити частково.
 
Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 19 листопада 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем Вадимом Вікторовичем, який зареєстрований в реєстрі за №2132 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аріян» на користь ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів в розмірі 12 409 056 грн. 30 коп. відповідно до умов кредитного договору №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року укладеного між АТ «ОТП БАНК», громадянином Ісламської республіки Іран ОСОБА_3 та ТОВ «Аріян», договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», 19 серпня 2019 року, договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» та ТОВ «Перший інвестиційний клуб», 20 серпня 2019 року та договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №СМ-SME004/358/2007 від 18 грудня 2007 року, укладеного між ТОВ «Перший інвестиційний клуб» та громадянином України ОСОБА_1 20 серпня 2019 року.
 
Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аріян», код ЄДРПОУ 24576733, місцезнаходження: місто Київ, вул. Павлівська, 17.
 
Боржник: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
 
В решті вимог заяви відмовити.
 
Постанова підлягає негайному виконанню.
 
Строк пред`явлення постанови до виконання три роки.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 11 березня 2020 року.
 
Головуючий:
 
Судді: