ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«26» травня 2020 року
м. Харків
справа № 611/1109/19-ц
провадження № 22ц/818/2882/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря - Колосовської А.Р.
учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року в складі судді Коптєва Ю.А.
в с т а н о в и в:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 , набутого померлою у шлюбі з ОСОБА_4 . 

Вказала, що її батько ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишив заповіт на ім`я ОСОБА_2 , яка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. 

Зазначила, що 22 березня 2019 року вона звернулась до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - ОСОБА_3 , однак їй відмовлено у зв`язку з пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Вказала, що своєчасно не змогла звернутися до нотаріальної контори для отримання спадщини після смерті матері у зв`язку з хворобою дочки, яка має діагноз косоокість, та у той час часто хворіла і потребувала постійної уваги та догляду, а також пожежею, яка трапилась у її будинку 16 грудня 2016 року, внаслідок чого вона змушена була займатися переїздом та ремонтом будинку.

Просила визначити їй додатковий строк у один місяць для подачі заяви нотаріусу про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду - скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому зазначила, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері та не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки 16 грудня 2016 року у будинку, де вона мешкала, сталась пожежа, у зв`язку з чим вона змушена була займатися переїздом та перевезенням речей, а також опікувалась дочкою, яка часто хворіла.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надійшло.

14 квітня 2020 року від ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій вона вважала рішення законним, а апеляційну скаргу - необгрунтованою. При цьому вказала, що ОСОБА_1 не мала поважних причин для пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наведені позивачкою причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не є поважними.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 28 травня 1966 року перебували у шлюбі, від якого мають дочку - ОСОБА_5 (а. с. 9, 10, 12, 19).

На ім`я ОСОБА_4 зареєстровано житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Барвінківської міської ради 17 березня 1978 року (а. с. 13).

Також, ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету Барвінківської міської ради народних депутатів Барвінківського району Харківської області №105 від 23 травня 1997 року вирішено надати безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 82).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а. с. 7).

Станом на 22 вересня 2016 року ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_4 , що підтверджується листами виконавчого комітету Барвінківської міської ради від 11 грудня 2019 року № 02-18/2321 та 12 грудня 2019 року № 02-18/2337, а також даними будинкової книги (а. с. 45, 47, 84-87). Крім того, з даних будинкової книги вбачається, що разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 09 лютого 2010 року зареєстрована ОСОБА_6 .

Як вбачається з відповіді Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області від 28 листопада 2019 року № 15-12/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58465334 від 26 листопада 2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня; з заявами про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися (а. с. 30-31).

25 січня 2019 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Захаровою Н.В. за № 100 (а. с. 55-57).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 у Барвінківській державній нотаріальній конторі Харківської області 01 березня 2019 року відкрита спадкова справа № 40/2019, що підтверджується відповіддю нотаріальної контори № 1585/02-16 від 19 грудня 2019 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13 грудня 2019 року № 58724181 (а. с. 48-49).

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області звернулись: ІНФОРМАЦІЯ_3 - дочка померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука померлого ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_4 - онука померлого ОСОБА_6 . При цьому, у своїй заяві ОСОБА_2 вказала, що спадщину після ОСОБА_4 приймає за заповітом (а. с. 50-52).

22 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою щодо оформлення спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , однак, їй роз`яснено, що після смерті матері вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тобто пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому має право звернутися до суду з позовом про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а. с. 14).

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, яка відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.  

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини, у тому числі на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини (пункт 2.1); якщо заява, в якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5).

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. 

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі № 372/2383/16-ц (провадження № 61-20920св18), від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17; від 20 лютого 2020 року у справі № 419/3788/17 (провадження № 61-2969св19); від 16 березня 2020 року у справі № 644/5098/17 (провадження № 61-20806св19); від 17 березня 2020 року у справі № 683/2587/18 (провадження № 61-11406св19).

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_3 померла  ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто строк на подання заяви про прийняття спадщини після її смерті сплив ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Однак, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, з заявами про прийняття спадщини її спадкоємці, зокрема, й позивачка, не зверталися.

Станом на час смерті ОСОБА_3 разом з нею були зареєстровані її чоловік ОСОБА_4 та онука ОСОБА_6 . Відомостей щодо реєстрації та проживання позивачки разом з померлою матеріали справи не містять.

ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою щодо оформлення спадщини за законом після смерті матері лише ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто зі спливом двох років після закінчення строку на прийняття спадщини.

В обґрунтування свого позову як на поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 посилалась на необхідність догляду за дочкою у зв`язку зі станом її здоров`я та пожежу, яка трапилась у її будинку 16 грудня 2016 року.

Однак, зазначені обставини не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили позивачці вчасно здійснити своє право на подання такої заяви, та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії.
Дійсно, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 11). 
Як вбачається з наданої позивачкою копії медичної картки ОСОБА_7 , 02 грудня 2016 року, 07 грудня 2016 року, 20 грудня 2016 року та 23 березня 2017 року ОСОБА_7 зверталась до лікарів. ОСОБА_7 перебуває на «Д» обліку, зокрема, з вродженою косоокістю (а. с. 15-18).

Крім того, 16 грудня 2019 року у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , в якому мешкала ОСОБА_1 , сталася пожежа, якою пошкоджено покрівлю та перекриття будинку, що підтверджується актом про пожежу, довідкою про пожежу, карткою підрахунку побічного збитку від пожежі та актом обстеження матеріально-побутових умов від 19 грудня 2016 року, згідно якого умови проживання у будинку після пожежі є незадовільними, та ОСОБА_1 потребує надання матеріальної допомоги для ліквідації наслідків пожежі (а. с. 21-24).
Однак, зазначені обставини не є поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, не свідчать про наявність непереборних труднощів у позивачки для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Відомості щодо стану здоров`я дочки позивачки з урахуванням характеру її хвороби не свідчать про те, що ОСОБА_1 об`єктивно була позбавлена можливості звернутися до нотаріуса у зв`язку з безперервним доглядом за дитиною. Пожежа у будинку позивачки дійсно трапилась 16 грудня 2019 року, однак об`єктивних причин, які безумовно перешкоджали б їй подати заяву про прийняття спадщини в будь-який інший день у межах шестимісячного строку після смерті матері, ОСОБА_1 не вказано. Разом з тим, вона не позбавлена була можливості подати відповідну заяву до нотаріуса засобами поштового зв`язку. 

Виходячи з встановлених обставин справи та враховуючи тривалість пропуску строку на прийняття спадщини, стан здоров`я дочки позивачки та пожежа у її будинку не є тими причинами, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини.

Інших обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення нею як спадкоємцем дій щодо прийняття спадщини та поважність причин пропуску нею строку на прийняття спадщини, позивачкою не наведено.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , до складу якої входить будинок, співвласником якого була й померла ОСОБА_3 , окрім сторін у справі, звернулась також ОСОБА_6 , однак вона до участі у справі не залучена.

Виходячи з викладеного, установивши, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження існування об`єктивних та істотних труднощів для позивачки для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368,  п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий                                                         І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М. Хорошевський

       В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 01 червня 2020 року.