ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/908/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк Г.П.,
суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Новікової Наталії Василівни
на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019, прийняте суддею Закуріним М.К. у м. Херсоні
у справі № 923/908/19
за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль"
до Фізичної особи-підприємця Новікової Наталії Василівни
про стягнення 67  052,36 грн.,
                                 
                                                   В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 Акціонерне товариство (далі - АТ) "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулося до Господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Новікової Наталії Василівни про стягнення 67  052,36 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки, зокрема останній не поставив товар, у зв`язку з чим зобов`язаний повернути оплачені йому позивачем за відповідний товар кошти у сумі 67  052,36грн. 
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 позов задоволено з підстав його обґрунтованості та стягнуто з ФОП Новікової Н.В. на користь АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" 67  052,36  грн. основного боргу та 1  921  грн. компенсації по сплаті судового збору. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме ст.ст. 247, 250, 251, 252 ГПК України, оскілки вважає, що суд першої інстанції не правомірно розглянув справу в поряду спрощеного позовного провадження без будь-якої участі відповідача, який був не повідомлений належним чином про розгляд даної справи.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки скаржник, отримав претензію позивача з вимогою про повернення коштів, а оскільки він не відреагував на неї, як наслідок міг передбачити, що позивач звернеться з позовом до суду. Крім того, відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на спростування вимог позивача.
Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.7 ст.252 ГПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Станом на час прийняття даної постанови сторони повідомлені про розгляд справи, але до суду не надійшло клопотань від учасників справи про її розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін. За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку без проведення судового засідання.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою місцевого господарського суду від 25.10.2019 відкрите провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою сторонам встановлені строки для надання відзиву на позов та відповіді на відзив.
Відзив від відповідача на позов чи будь-які інші документи до місцевого господарського суду не надходили, разом з тим з матеріалів справи вбачається, що відповідна ухвала суду першої інстанції направлялась відповідачу за його юридичною адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але повернулася без вручення з довідкою підприємства "Укрпошта" про невручення кореспонденції з "інших причин" без їх зазначення.
26.11.2019 судом першої інстанції було прийнято рішення у даній справі, яким позов АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" задоволено повністю з підстав його обґрунтованості та зазначено, що судом вживались належні заходи щодо повідомлення відповідача про заявлений до нього позов та про його судовий розгляд.
Однак, за твердженням скаржника судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Відповідно до частини 2 статті 11 ГПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 2 статті 13 ГПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
За умовами частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
За змістом частини 1 статті 42 ГПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Частиною 11 ст. 242 ГПК також передбачено надсилання судового рішення в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення
При цьому колегія суддів зауважує, що у розумінні приписів статей 76, 77, 91, 92, 242 ГПК України, відповідне повідомлення про вручення є належним письмовим доказом визначення дня вручення судового рішення стороні. Аналогічний правовий висновок викладений у пункті 29 постанови Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 908/4338/13.
При цьому до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
За змістом статей 2-4, 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону. Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Апеляційним судом встановлено, що 16.10.2019 ФОП Новікова Н.В. отримала вимогу позивача № 01-4-1/23 від 10.10.2019 про повернення грошових коштів в розмірі 67  052,36 грн. /а.с.18/, що підтверджується поштовим повідомленням та відомостями про відстеження поштового відправлення з сайту Укрпошта, отже була обізнана про існування у позивача вимог до неї, які той може задовольнити в судовому порядку. Проте, в наступний період ФОП Новікова Н.В. припинила отримання поштової кореспонденції за власною адресою і друга вимога про повернення коштів повернулася позивачу, як і позов.  Також копія ухвали суду першої інстанції від 25.10.2019 про відкриття провадження у даній справі та призначення її до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи, надсилалась судом ФОП Новіковій Н.В. на її адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та зазначена скаржником і на його апеляційній скарзі, а саме: вул. Будьоного, 12, м. Херсон, 73003, але повернулася до суду. 
Враховуючи той факт, що вимога позивача відповідачем була отримана ще 16.10.2019, а відповідна ухвала місцевого господарського суду зареєстрована 28.10.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є відкритими та загальнодоступними, та оприлюднена 29.10.2019 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/85211255), колегія вважає, що скаржник мав можливість слідкувати за допомогою відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень за призначенням справи до розгляду, а відповідно до рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", і зобов`язаний був вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, колегія вважає, що скаржник мав достатньо часу на вчинення необхідних для належного захисту своїх прав процесуальних дій і судом жодним чином не було обмежено це його право. 
Таку ж правову позицію було викладено в постанові Верховного суду від 21.02.2018 року у справі № 2103/490/2012. 
За наведених обставин колегія суддів доходить до висновку, що місцевий господарський суд вчинив всі необхідні дії щодо повідомлення ФОП Новікової Н.В. про відкриття провадження у справі та її розгляд, натомість ФОП Новікова Н.В. не вживала заходів, щоб дізнатись про існування відповідної справи, зокрема, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, та не скористалась процесуальними правами навести свої доводи та міркування, заперечення проти заяв, доводів і міркувань інших осіб, передбачене статтею 42 ГПК України, зокрема, шляхом подання відзивів та надання доказів.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення апеляційної скарги та необхідність залишення оскаржуваного рішення місцевого господарського суду без змін, як такого, що прийнято із дотриманням норм процесуального права.
Крім того, колегія суддів зазначає, що звернувшись до суду апеляційної інстанції з відповідною апеляційної скаргою відповідачем не оскаржується рішення місцевого господарського суд в частині встановлення фактичних правовідносин сторін та застосування норм матеріального права, а також не надано доказів на спростування висновків суду по суті спору, а тому, згідно із ст. 269 ГПК України, оскаржуване рішення в цій частині під час розгляду справи в апеляційному порядку не переглядається.
Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються. 

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 Господарського  процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Рішення Господарського суду Херсонської області від 26.11.2019 року у справі №923/908/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Новікової Наталії Василівни - без задоволення.  
Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено 16.04.2020 об 11.00.

Головуючий суддя                                                            Разюк Г.П.                    

Суддя                                                                                 Колоколов С.І.

          Суддя                                                                                 Савицький Я.Ф.