Ухвала    
 
13 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 726/1652/18
провадження № 61-3267 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу Державної іпотечної установи на постанову Чернівецького апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року у справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит», про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», Державна іпотечна установа, третя особа - ОСОБА_1 , про припинення поруки,
ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 17 лютого 2020 року Державна іпотечна установа           (далі - ДІУ) подала касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року визнано неповажними підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження  вказаного судового рішення, тому запропоновано навести інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів. Крім того, касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору заявником, а також у зв`язку з необхідністю надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій конкретизувати підставу, на якій подається касаційна скарга, та викласти вимоги прохальної частини касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції.
У березні 2020 року, на виконання вимог ухвали від 26 лютого 2020 року, до суду касаційної інстанції ДІУ подало докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що отримали копію оскаржуваного рішення лише 17 січня 2020 року, хоча письмові заяви про його видачу подавали до суду 07 жовтня                2019 року, 06 листопада 2019 року, 06 та 27 грудня 2019 року.
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, підтверджені наданими суду копіями заяв про видачу судового рішення та свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Разом з тим, заявник не надав уточнену редакцію касаційної скарги із врахуванням вимог положень частини другої статті 389, частини другої статті 392 ЦПК України, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду                      від 26 лютого 2020 року.   
Так, заявник не усунув недоліки касаційної скарги, в якій всупереч вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України не зазначено постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. Крім того, у касаційній скарзі заявник, не оспорюючи рішення суду першої інстанції, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, що не відповідає визначеним статтею 409 ЦПК України повноваженням суду касаційної інстанції.
З огляду на викладене, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття касаційного провадження, оскільки вимоги ухвали не виконано у повному обсязі. Заявнику необхідно на виконання вимог пунктів 4, 5, 6 частини другої статті 392 ЦПК України уточнити зміст касаційної скарги та викласти її резолютивну частину, яка відповідатиме повноваженням Верховного Суду, зокрема положенням статті 409 ЦПК України та надіслати касаційну скаргу на адресу суду із її копіями та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду                       від 26 лютого 2020 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX              (далі - Закон № 540-IX).
Відповідно до положень підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 185, 390, 393 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.
Керуючись статтями 127, 185, 390, 393 ЦПК України та Законом № 540-IX,
УХВАЛИВ:
Поновити Державній іпотечній установі строк на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 07 жовтня 2019 року. 
Продовжити Державній іпотечній установі строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     О.В. Білоконь