22-ц/804/1800/20 
                                                                                263/10677/19 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року                                                                                                              м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 263/10677/19
Номер провадження 22-ц/804/1800 /20

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Пономарьової  О.М., Попової С.А.,

сторони:
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
відповідач –  ОСОБА_1 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
на заочне рішення Жовтневого районного  суду міста Маріуполя Донецької області від 13 березня  2020 року, у складі судді Музики О.М., повний текст рішення виготовлений 18 березня 2020 року,
у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

1.    Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

            17 липня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 111196,06 грн за кредитним договором № б/н від 06 травня 2010 року та судові витрати у розмірі 1921 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов укладеного договору від 06 травня 2010 року № б/н ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Підписання цього договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Банк взяті на себе зобов`язання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач умови договору належним чином не виконав, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 19 червня 2019 року становить 111 196,06 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 499,50 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом – 99 426,15 грн, заборгованості за пенею та комісією – 5499,17 грн, штрафу (фіксована частина) – 500 грн, штрафу (процентна складова) – 5 271,24 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 березня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем до справи долучена заява-анкета, у якій міститься підпис ОСОБА_1 оєнка Д ОСОБА_2 , яка стосується його наміру оформити платіжну картку кредитка «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом 1 000 грн.  Інші надані банком документи (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду») містить лише загальну інформацію щодо умов кредитування при використанні картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».
Однак, матеріали справи не містять документів за операцією із застосуванням ОСОБА_1 платіжної картки щодо зарахування кредитних коштів, визначених внутрішніми документами АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а додана банком до позову заява не є належним доказом у розумінні статті 77 ЦПК України, оскільки така заява свідчить лише про отримання кредитної картки, а не сам факт зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, з якого могли виникнути як право банку на нарахування відсотків, так і вимоги про повернення кредиту, а так само обов`язок позичальника з повернення кредиту.
Позивачем не надано суду доказів, що підтверджують тип та строк дії картки, що є істотними умовами договору, та доказів зарахування як бажаного кредитного ліміту, так і заявленої суми тіла кредиту, тобто надання грошових коштів та їх подальше використання відповідачем. 
Крім цього, позивачем не представлено доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки за даним рахунком, який би міг підтверджувати рух грошових коштів, з якого можливо було б установити факт зарахування відповідачем коштів на погашення кредиту.
Суд виходив також з того, що представлений розрахунок заборгованості не є доказом існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, оскільки даний розрахунок заборгованості сам по собі не може бути належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано.
Відмовляючи у задоволенні  позову про стягнення відсотків та, відповідно, пені і штрафу, суд виходив з недоведеності банком вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України. 
Ухвалюючи рішення судом застосована правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
07 квітня 2020  року  АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало через суд першої інстанції апеляційну скаргу на заочне рішення суду, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість,  невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 квітня 2020 року справу за позовом  АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга АТ КБ «ПРИВАТБАНК» мотивована тим, що між Банком та відповідачем укладено договір приєднання, про що свідчить надана до матеріалів справи копія анкети-заяви з його особистим підписом, в якій останній висловив бажання отримати кредитну картку, і жодного підпису відповідача під публічно розміщеними Умовами та правилами закон не вимагає.
Відповідач був належним чином проінформований про умови кредитування, в тому числі щодо сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафу, оскільки в день укладення договору ним підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій зазначено базова відсоткова ставка за користування кредитом – 3% в місяць (36% річних), розмір та строк внесення щомісячних платежів, розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, розмір штрафу при порушенні строків платежів по грошовим зобов`язанням.
            Відповідач після отримання кредитної картки з встановленим кредитним лімітом 500,00 грн здійснив дії щодо проведення її активізації, користувався карткою та отримував кредитні кошти, частково погашав наявну заборгованість, що підтверджується  банківською випискою по руху коштів, яка, відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5,  має статус первинного документу. 
            Відповідачем в установленому порядку факт укладення кредитного договору та ознайомлення з його умовами не заперечувався, розмір наявної заборгованості не спростовано. Судом не перевірено доводи Банку про часткове погашення відповідачем заборгованості та визнання ним договірних відносин, не встановлено розміру заборгованості відповідача.
              Безпідставно судом відмовлено і у стягнення неустойки, оскільки довідкою про умови кредитування підтверджується, що сторонами погоджено всі істотні умови договору, у тому числі щодо сплати пені та штрафу. 
            Відзив на апеляційну скаргу відповідач до суду не подав.
            Процедура розгляду справи апеляційним судом
Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 368  ЦПК України, розгляд даної справи в силу ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом першої інстанції встановлено, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПРИВАТБАНКУ», яку підписав ОСОБА_1 , 06 травня 2010 року, містить розділ про те, що особа, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПРИВАТБАНКА, виявляє бажання оформити на своє ім`я послугу з надання «Платіжної карти «Кредитка «Універсальна», про що наявна відмітка, із зазначенням бажаного кредитного ліміту у розмірі 1 000 грн.
Також в анкеті-заяві зазначено, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, а також надав згоду на те, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. 
До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг банк додав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним договором виникла заборгованість перед банком, яка станом на 19 червня 2019 року становить 111 196,06 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 499,50 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом – 99 426,15 грн, заборгованості за пенею та комісією – 5499,17 грн, штрафу (фіксована частина) – 500 грн., штрафу (процентна складова) – 5 271,24 грн.
2.    Мотивувальна частина
Позиція Донецького апеляційного суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
            Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пенею  та  комісією і штрафи.

Як на підставу своїх позовних вимог про погашення кредиту, позивач посилався саме на зазначений вид договору, зазначив, що він складається з підписаної відповідачем заяви, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою (далі – Умови та правила) та Тарифів Банку, надав до матеріалів справи витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.56 -81).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не  приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, справа розглянута в заочному порядку, та останній будь-яких заперечень з приводу ненадання Банком  та неознайомлення його  з наданими останнім до матеріалів справи Умовами та правилами банківських послуг,  а також щодо  надання  кредитних коштів, або надання їх з інших підстав, а не на підставі договору та умовах зазначених позивачем, не надав.

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 06 травня 2010 року вбачається, що відповідач використовував надані Банком кошти (а.с. 6, 7).

На зазначене суд не звернув уваги, належним чином не перевірив доводи Банку внаслідок чого не в повній мірі встановив обставини, що мають значення для справи, які підлягають доказуванню, не вжив всіх необхідних заходів, необхідних для  встановлення всіх обставин справи та правильного вирішення її. Внаслідок цього суд дійшов передчасного висновку щодо недоведеності Банком  надання ОСОБА_1 платіжної картки та зарахування на рахунок позичальника кредитних коштів. 

Наведене свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяється на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Надана позивачем до матеріалів справи анкета-заява від імені ОСОБА_1 від 06 травня 2010 року  про видачу кредиту  містить  відомості щодо виду платіжної кредитної картки «Універсальна» (а.с.56).
              За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, які  викладені, зокрема у довідці про  умови кредитування з використанням платіжної карти «КРЕДИТКА Універсальна» 30 днів пільгового періоду, яка  разом з анкетою – заявою про приєднання до Умов і Правил надання банком послуг у ПриватБанку підписана ОСОБА_1 , сторони домовилися, що  базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок простроченої заборгованості із розрахунку 360 днів на  рік становить 3,0%,  строк погашення щомісячних платежів встановлений  до 25 числа, що  наступає за звітним. Отже, ОСОБА_1 повинен був оплачувати   проценти за користування кредитом до 25-го числа кожного місяця в розмірі 3,0 % (а.с. 56, 120). 
            Факт надання в розпорядження відповідачу кредитних коштів в розмірі 500 грн та користування ними підтверджується наданим Банком  до позовної заяви розрахунком заборгованості за вказаним договором  та  наданою до апеляційної скарги на підтвердження цього розрахунку випискою з відкритого на ім`я  ОСОБА_1 за цим договором, випискою з  рахунку про рух коштів та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 (а.с. 6, 7, 121 - 125).

            В межах укладеного кредитного договору № б/н від 06 травня 2010 року відповідач 27  грудня 2012 року  отримав кредитну картку за № НОМЕР_1 зі строком дії до червня 2016 року, що підтверджується довідкою Банку,  використовуючи яку користувався кредитними коштами Банку шляхом зняття грошей в банкоматі, у відділенні  банку та  розраховувався за надані послуги  (а.с 144).
            Враховуючи ті обставини, що відповідач умови кредитного договору не виконував, використані кредитні кошти  в розмірі 499,50 грн  Банку не повернув,   на користь позивача з ОСОБА_1 підлягає  стягненню  зазначена заборгованість за кредитом.
            Щодо стягнення процентів за користування кредитом.
            Відповідно до п. 2.1.1.2.11. Умов та  правил карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій  стороні, включно (а.с. 58 - 81).   
             Виходячи з обумовленого в  договорі розміру відсоткової ставки 3,0 % на місяць, або 36 % річних (3,0 % х 12 міс.) та кількості днів 456 у періоді з 01 квітня 2014 року (з часу збільшення відсоткової ставки)  по 30 червня 2016 року ( в межах строку дії картки), заборгованість по відсотках за користування кредитом  складає 227,78 грн,  виходячи з наступного розрахунку: 499,50 грн х 36 : 100 х 456 днів.
             Враховуючи розмір заборгованості за відсотками, якій станом на 01 квітня 2015 року становив 794,26 грн, загальний розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, який підлягає стягненню з відповідача на користь Банку, становить 1022,04 грн (227,78 грн + 794,26 грн).
            Дійшовши висновку про визначення розміру заборгованості по процентах за користування кредитом, виходячи з обумовленого сторонами розміру процентної ставки 36% річних, та не погоджуючись з тим, що Банком проведено розрахунок заборгованості в цій частині виходячи розміру процентної ставки 43,20% річних,  колегія суддів виходить з наступного.
             Частиною 4 статті 1056-1 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Отже, для застосування підвищеної процентної стави банк повинен письмово повідомити боржника та отримати  його  згоду.  

Відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою  Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі Правила), реєстроване поштове відправлення - це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. 
У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.
          У довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «КРЕДИТКА Універсальна» 30 днів пільгового періоду, що  додана до анкети-заяви  вказано про те, що базова процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 3,0% на місяць на залишок заборгованості  (36% річних). 
            Із розрахунку заборгованості вбачається, що проценти на поточну та прострочену заборгованість нараховані   за період з 01 квітня 2015 року із застосуванням ставки у розмірі  43,20 % річних, що більше від обумовленої договором процентної ставки.
            Відповідно до п. 1.1.3.2.3. умов та правил Банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9. цього договору.  
З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі за № 6-1374цс17.
             З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до п.п. 1.1.3.2.3. умов та правил надання банківських послуг не було проінформовано відповідача про збільшення процентної ставки та не отримано його згоди.  
             Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. Таким чином зміна розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку  позивачем в період з  1 квітня 2015 року  у розмірі 43,20 %   на прострочену заборгованість  є нікчемною, оскільки докази того, що  збільшення розміру процентної ставки погоджено із відповідачем відсутні.
              Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі  43,20 %  не надано, слід  розраховувати вказану суму процентів, виходячи із обумовленої договором ставки 36%.
              Щодо стягнення пені, комісії та штрафів. 
            Статтею  2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що  на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

             З матеріалів справи вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є: 

АДРЕСА_1 входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, дію якого призупинено розпорядженням від 5 листопада 2014 року № 1079-р, а також визнано таким, що втратило чинність, розпорядженням від 2 грудня 2015 року № 1275-р.
              Крім того, місто Маріуполь входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів  України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.
             Тому  банк був зобов`язаний скасувати пеню та штрафи, нараховані  на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором з 14 квітня 2014 року.
              З огляду на наведене вище, позовні вимоги в частині стягнення штрафів в розмірі 5771,20 грн ( 500 грн – фіксована частина та 5271,24 грн – процентна складова) та пені, комісії в розмірі 5499,17 грн не підлягають задоволенню. 
              Щодо судового збору
            Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
            При звернення до суду  з даним позовом Банком сплачено судовий збір в розмірі 1921 грн та при подачі апеляційної скарги – 2881,50 грн (а.с.89, 112).
           Оскільки позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором  підлягають задоволенню на суму 1521,54 грн (499,50 грн + 1022,04 грн), що становить 1,36 % від розміру заявлених вимог (1521,54 грн х 100 : 111196,06 грн), з ОСОБА_1 на користь Банку у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції підлягає стягненню судовий збір у розмірі 65,32 грн (1921 грн х 1,36 : 100) + (2881,50 грн х 1,36 : 100).
            Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, відповідно до положень частини 1 статті 376 ЦПК України, є:  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 березня 2020 року підлягає скасуванню повністю  з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову. 

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.
Заочне рішення Жовтневого районного  суду міста Маріуполя Донецької області від 13 березня  2020 року скасувати повністю.
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути  з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь  Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №б/н від 06 травня 2010 року станом на 30 червня 2016 року, яка складається з заборгованості за кредитом 499 (чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 50 копійок, заборгованості за процентами 1022 (одна тисяча двадцять дві) гривні 04 копійки, у відшкодування судового збору у зв`язку з розглядом  справи у суді першої інстанції та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції 65 гривень 32 копійки.
В задоволенні решти позовних Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 07 травня 2020 року.

Судді:      Т.Б.Ткаченко

      О.М.Пономарьова

       С.А.Попова