ПОСТАНОВА
Іменем України

14 травня 2020 року 

м. Київ
справа №826/63/17
адміністративне провадження №К/9901/1084/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» 
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 (суддя Літвінова А.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 (колегія у складі суддів Ганечко О.М., Сорочко Є.О., Коротких А.Ю.)
у справі №826/63/17 
за позовом ОСОБА_1 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича 
про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. ПРОЦЕДУРА

1.          27.12.2016 ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича, в якому просив:
-          визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про визнання нікчемними правочинів: зарахування 19.05.2016 коштів на рахунок № НОМЕР_1 в сумі 937, 01 грн, зарахування на рахунок № НОМЕР_2 в сумі 70 000   грн, зарахування на рахунок № НОМЕР_2 в сумі 100 000, 00 грн та зарахування на рахунок № НОМЕР_3 коштів в сумі 334,65 грн., які належать позивачу - ОСОБА_1 ;
-          зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на поточних рахунках, які належать позивачу - ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на суму 171 271, 66 грн.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 позов задоволено.
3.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 апеляційну скаргу Відповідача задоволено частково та вирішено:
-          рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2, в частині визнання нікчемними правочинів по переказу коштів в загальній сумі 171 271, 66 грн. за договором №980-024-000221708 від 14.04.2016 та №980-024-000230414 від 28.04.2016 - скасувати, та провадження в цій частині закрити;
- в іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 залишити без змін.
4.          09.01.2019 надійшла касаційна скарга Відповідача на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018. У своїй касаційній скарзі Відповідач просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
5.          Ухвалою від 04.02.2019 Верховний Суд відкрив касаційне провадження. Відзив від Позивача не надходив. Скаржник заявляв клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень, однак ухвалою від 04.02.2019 Верховний Суд відмовив в його задоволенні. Також Відповідач заявляв клопотання про розгляд справи за участю його представника, однак своєю ухвалою Верховний Суд відмовив в його задоволенні.  

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами встановлено, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" укладено договір банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)" від 06.08.2015 №980-024-000001053, згідно з яким позивачу відкрито на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей клієнта.
7.          Також між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладено договір "Капітал+" (Інвестиційний) (з виплатою процентів щомісячно) від 14.04.2016 №980-024-000221708, яким передбачено, що позивач передає Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти у розмірі 100 000, 00 грн на строк не більше 42 днів, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов`язується повернути позивачу кошти та виплатити проценти.
8.          Крім того, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" було укладено договір "Капітал+" (Новий) (з виплатою процентів щомісячно) від 28.04.2016 №980-024-000230414, яким передбачено, що позивач передає Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" у власність грошові кошти у розмірі 70 000, 00 грн на строк не більше 42 днів, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" зобов`язується повернути позивачу кошти та виплатити проценти.
9.          Платіжними дорученнями від 19.05.2016 №3718, №21338, №21337, та №3717 підтверджуються, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" було перераховано кошти на рахунки позивача, відкриті в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» в загальній сумі 171 271, 66 грн, з призначеннями платежів «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000221708 від 14.04.2016», «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000230414 від 28.04.2016», «Оплата процентів по договору №980-024-000230414 від 28.04.2016» та «Оплата процентів по договору №980-024-000221708 від 14.04.2016» - відповідно.
10.          Також, наявною у матеріалах справи випискою по особовим рахункам позивача, підтверджено, що 19.05.2016 на банківський рахунок позивача № НОМЕР_2 товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" перераховано грошові кошти у розмірі 100000, 00 грн з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-024-000221708 від 14.04.2016" та перераховано грошові кошти у розмірі 70000, 00 грн з призначенням платежу "   Повернення коштів згідно з договором №980-024-000230414 від 28.04.2016".
11.          У той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" від 23.05.2016 №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" від 23.05.2016 №812, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича строком на 1 місяць з 23.05.2016 по 22.06.2016.
12.          Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22.07.2016 та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22.07.2016 включно.
13.          Згодом на підставі постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" від 12.07.2016 №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку" від 12.07.2016 №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно.
14.          Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1702 повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 включно.
15.          Листом від 05.09.2016 №ЗГ1(К)/1773/1 ОСОБА_1 повідомлено про нікчемність переказів коштів (трансакції), здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 на рахунки позивача, відкриті в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» в загальній сумі 171271,66 грн, з призначеннями платежів «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000221708 від 14.04.2016», «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000230414 від 28.04.2016», «Оплата процентів по договору №980-024-000230414 від 28.04.2016» та «Оплата процентів по договору №980-024-000221708 від 14.04.2016» - відповідно.
16.          Зважаючи на викладене, вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, внаслідок прийняття відповідачем рішення про нікчемність правочинів щодо переказу Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів на рахунки позивача в загальній сумі 171 271,66 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17.          Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у відповідача відсутні законні підстави для невключення позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в розумінні приписів закону.
18.          Проаналізувавши ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.202, 204, 215, 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст.2-4, 26-27, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI), п.п.1.24, 1.30 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", пункту 5 Розділу ІІ, пп. 2, 3, 5 Розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі - Порядок №14), суд першої інстанції дійшов висновку, що банк, виконуючи розрахунковий документ на переказ коштів на користь позивача, не набув на них прав і відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності.
19.          При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування судового рішення та закриття провадження у справі в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 01.06.2016 №42/2, в частині визнання нікчемними правочинів по переказу коштів в загальній сумі 171 271,66 грн.. за договором № 980-024-000221708 від 14.04.2016 та № 980-024-000230414 від 28.04.2016.

ІV.ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.          Відповідач у касаційній скарзі покликається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позову повністю з наступних підстав.
21.          Стверджує, що суди не встановили правову природу походження коштів на поточному рахунку позивача, які отримані згідно з двостороннім договором позики і не вважаються вкладом, а також не врахували, що оскаржувана бездіяльність пов`язана з виконанням передбачених законодавством дій щодо перевірки правочинів та обставин, які впливають на рішення про відшкодування коштів за рахунок Фонду.
22.          Крім того, не звернули увагу, що на дату укладення договорів та здійснення правочинів відносно банку діяла постанова правління НБУ від 22.12.2015 №917/БТ, яку банк порушив, та на чинний наказ тимчасової адміністрації банку №42/2 від 01.06.2016 про визнання нікчемними правочинів (транзакцій).

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23.          Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.
24.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
25.          Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема Законом № 4452-VI.
26.          Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
27.          Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
28.          Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
29.          Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
30.          Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
31.          Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
32.          Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
33.          Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченою Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону № 4452-VI).
34.          Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
35.          Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
36.          В свою чергу, відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
37.          Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
38.          Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".
39.          Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
40.          Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
41.          Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
42.          При цьому правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону № 4452-VI).
43.          Закон № 4452-VI визначає порядок складання Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.
44.          Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком правочинів протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банк, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.
45.          Наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 № 42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в Акті № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб в сумі 1 298 015 973, 74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
46.          Також Наказом від 01.06.2016 № 42/1 Уповноваженою особою затверджено висновки Комісії, викладені у Акті № 3, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Кредитно - інвестиційний центр" з перерахування коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у загальному розмірі 206 980 863, 90 грн у відповідності до положень пунктів 7, 9 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів до таких трансакцій.
47.          Згідно із витягом з Додатку 2 до Акта № 2 від 01.06.2016 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснено перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", включено позивача.
48.          У частині третій статті 38 Закону № 4452-IV, якою врегульовано заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, визначено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
49.          Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України  (далі - ЦК України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
50.          За правилами частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
51.          Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
52.          При цьому, Законом України від 16.07.2015 №629-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015 частину третю статті 38 Закону № 4452-IV доповнено пунктом 9, згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
53.          Разом з цим, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому 15.11.2016 за № 1736-VІІІ прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших  фінансових послуг" (далі - Закон № 1736-VІІІ), яким також внесені зміни до Закону № 4452-VI.
54.          З пояснювальної записки до проекту Закону № 1736-VІІІ видно, що необхідність прийняття вказаного законопроекту виникла у зв`язку з набуттям розповсюдження схемою, за якою у приміщеннях банку фізичним особам пропонується укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк. При цьому з метою введення в оману споживачів щодо дійсного предмета договору банк відкриває кожному клієнту банківський рахунок, з якого в подальшому кошти перераховуються на рахунки небанківських фінансових установ.
55.          Як зазначено у пояснювальній записці, за даними Фонду, із використанням саме такої схеми було ошукано за посередництвом лише ПАТ "Банк "Михайлівський" 14 тисяч фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд гривень.
56.          Крім того, зловживаючи низьким рівнем правової та фінансової культури фізичних осіб, особливо людей пенсійного віку (понад 45 відсотків фізичних осіб, постраждалих від схеми, реалізованої, зокрема, за участю ПАТ "Банк Михайлівський", є старшими 55 років), банком не надавалася таким особам чітка та однозначна інформація про те, що на кошти, залучені як позика до небанківської фінансової установи, не поширюються гарантії щодо їх відшкодування.
57.          З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому виникла необхідність внести зміни до законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність" та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" для врегулювання питань:
-          поширення на зазначених осіб гарантій відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
-          посилення відповідальності небанківських фінансових установ (у тому числі пов`язаних із банками), якими у зазначений вище спосіб були залучені, як позика, кошти від фізичних осіб;
-          встановлення заборони фінансовим установам залучати кошти фізичних осіб (крім учасників такої установи) із зобов`язанням щодо їх повернення, у тому числі шляхом отримання позики, у разі якщо це прямо не передбачено законом про діяльність відповідної фінансової установи;
-          встановлення обов`язку банка при виконанні функцій повіреного, агента, іншого представника або посередника із залучення коштів від фізичних осіб попередньо ознайомлювати у письмовій формі таких фізичних осіб про непоширення на їх кошти, залучені на користь третіх осіб, гарантій, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
58.          19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону № 4452-VІ, внесені Законом №1736-VІІІ, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
59.          Фонд зобов`язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом № 1736-VІІІ розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв`язку з їх прирівнянням до вкладників.
60.          Тобто, з метою поширення гарантій Закону № 4452-VI до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не є вкладом згідно із чинним законодавством. А саме, до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором, і на день набрання чинності Законом № 1736-VІІІ віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
61.          У справі, яка розглядається, судами встановлено, що правочин по наданню позивачем позики ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних. 
62.          Поряд з цим, під час розгляду справ судами різних юрисдикцій, у рішеннях, які набрали законної сили та, зокрема, у справі № 826/20089/16, суди встановили, що 11.11.2014 між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено Договір доручення № 1, згідно з умовами якого ПАТ "Банк Михайлівський", в якості повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", як Довірителя, на умовах строковості та платності.
63.          У відповідності до предмету Договору доручення ПАТ "Банк Михайлівський" мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр"  грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного Договору доручення.
64.          На виконання вищезазначеного Договору доручення ПАТ "Банк Михайлівський"  від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладались з фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - Договір позики).
65.          Також під час розгляду справ судами різних юрисдикцій, у рішеннях, які набрали законної сили та, зокрема, у справі № 826/19619/16, суди встановили, що Під час перевірки Уповноваженою особою Фонду було виявлено, що 01.04.2016 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» (код за ЄДРПОУ 39841850) (далі - ТОВ «КРЕДИТНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ЦЕНТР» або Товариство) та Банком було укладено Договір доручення №1 (далі - Договір доручення) згідно з умовами якого Банк, в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - Клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності.
66.          Відповідно до предмету Договору доручення Банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення Товариством грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного Договору доручення.
67.          На виконання вищезазначеного Договору доручення Банком від імені Товариства укладалися з фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок Товариства (далі - Договір позики). При цьому, фізичні особи (Клієнти) були обізнані в тому, що правовідносини за таким Договором позики регулюються положеннями ст. ст. 1046-1053 Цивільного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики, і, відповідно, не підпадають під гарантування вкладів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
68.          Зміст вказаних фактичних обставин свідчить про те, що у межах спірних правовідносин ПАТ "Банк Михайлівський" виступав повіреним, хоча про це й не було зазначено у договорах, укладених між Позивачем та ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр", ТОВ "Кредитно-Інвестиційний центр.
69.          Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач був повідомлений банком під підпис про непоширення гарантій банку на кошти (залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк), станом на 19.05.2016 повернуті на рахунок позивача за договором позики з небанківською фінансовою установою. 
70.          Отже, у справі, яка розглядається, кошти позивача відповідають чітко визначеним критеріям, визначеним змінами, внесеними до Закону № 4452-VI Законом № 1736-VІІІ, а тому вони прирівнюються до вкладу, а позивач, відповідно - до вкладника.
71.          Аналогічна позиція відображена у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 21.12.2019 у справі № 823/1674/18, і Суд не вбачає підстав для відступу від неї.
72.          Суд звертає увагу, що, приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій із посиланнями на Прикінцеві Положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 № 1736-VIII, зазначали: « 19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
73.          При цьому, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази повідомлення банком позивача під розпис про непоширення на такі кошти відповідних гарантій».
74.          З урахуванням наведеного, Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про зобов`язання включити дані про рахунок позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду.
75.          Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій пунктів 2, 7- 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-IV судова палата відхиляє, оскільки зазначені положення Закону № 4452-IV до спірних відносин за участю ПАТ "Банк Михайлівський" не застосовуються з огляду на те, що ці відносини врегульовано спеціальним Законом № 1736-VIII. 

76.          Однак, оцінивши наявні матеріали справи Суд вбачає за необхідне зазначити таке.
77.          В тексті оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції, зокрема і в мотивувальній частині рішення, неодноразово було зазначено, зокрема і в мотивувальній частині рішення суду апеляційної інстанції: «Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність віднесення до категорії нікчемних операцій з переказу коштів (трансакції), здійснених товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 у сумі 100 000,00 грн., з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-024-000221708 від 14.04.2016" на рахунок № НОМЕР_2 , операції з переказу коштів у сумі 70 000, 00 грн., з призначенням платежу " Повернення коштів згідно з договором №980-024-000230414 від 28.04.2016" на рахунок № НОМЕР_2 , операції з переказу коштів у сумі 937, 01 грн., з призначенням платежу "Оплата процентів згідно з договором №980-024-000230414 від 28.04.2016 " на рахунок № НОМЕР_1 та операції з переказу коштів у сумі 334, 65 грн., з призначенням платежу "Оплата процентів згідно з договором №№980-024-000221708 від 14.04.2016" на рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 , оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у межах спірних правовідносин, не доведено належними та допустимим доказами правомірність вказаного, а тому рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2 в частині визнання нікчемними правочинів по договорам №980-024-000221708 від 14.04.2016 та №980-024-000230414 від 28.04.2016 є протиправним та підлягає скасуванню». 
78.          Тобто суди зазначали виключно про договори між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр". 
79.          При цьому, в матеріалах справи наявні:
-          платіжне доручення № 3718 від 19.05.2016 на суму 100   000, 00 грн із зазначенням Платника ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (т.1, а.с. 16);
-          платіжне доручення № 21338 від 19.05.2016 на суму 70   000, 00 грн із зазначенням Платника ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (т. 1, а.с. 17);
-          платіжне доручення № 21337 від 19.05.2016 на суму 937,01 грн із зазначенням Платника ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (т. 1, а.с. 20);
-          платіжне доручення № 3717 від 19.05.2016 на суму 334,65 грн із зазначенням Платника ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (т. 1, а.с. 21);
-          договір №980-024-000221708 від 14.04.2016, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (т.1. а.с. 88);
-          договір №980-024-000230414 від 28.04.2016, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (т.1. а.с. 89);
-          договір №980-024-000215884 від 14.04.2016, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» (т.1. а.с. 90).
i.          Враховуючи вищезазначене, суди помилково вказували у своїх рішеннях виключно ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», хоча матеріали справи підтверджують наявність правовідносин також між Позивачем та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр».
80.          Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
81.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
82.          Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
83.          Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про необхідність змінити рішень судів першої та апеляційної інстанції в частині мотивів прийняття. 
84.          Щодо стягнення судового збору зі скаржника, Суд зазначає таке.
85.          Оскільки відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону № 4452-VI є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, то понесені витрати на сплату судового збору належить стягнути саме з Фонду як суб`єкта владних повноважень.
86.          Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.
87.          Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.
88.          Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.
89.          Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.
90.          Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.
91.          Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі підлягають відшкодуванню Фондом за рахунок ПАТ "Банк Михайлівський".
92.          Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги та скасування рішень судів попередніх інстанцій в часині стягнення судового збору із залишенням в силі рішення суду першої інстанції із зміною рішення в частині мотивів прийняття. 
93.          Відповідно до вимог ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
94.          Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
95.          Відповідно до квитанції від 20.12.2016 Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1102,40 грн.
96.          При цьому суд апеляційної інстанції в частині однієї позовної вимоги скасував рішення суду першої інстанції та закрив в цій частині провадження у справі, однак не здійснив відповідний розподіл судових витрат.
97.          Враховуючи зазначене та у зв`язку із задоволенням однієї із заявлених позовних вимог, понесенні позивачем судові витрати на звернення до суду із позовом підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду пропорційно частині задоволених позовних вимог, що становить 551,20 грн. Тобто, рішення судів в частині присудження судових витрат підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 354, 356, 359  КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" задовольнити частково.
2.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №826/63/17 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) сплаченої ним суми судового збору в розмірі 1 102, 00 грн (одна тисяча сто дві гривні) за рахунок асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8, код ЄДРПОУ 38619024)., скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, якою стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судові витрати у розмірі 551,20 грн (п`ятсот п`ятдесят одна гривня двадцять копійок).
3.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №826/63/17 змінити в частині мотивів задоволення позову. 
4.          Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №826/63/17  в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які обліковуються на поточних рахунках, які належать позивачу - ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» на суму 171 271, 66 грн - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб