ПОСТАНОВА
Іменем України

19 травня 2020 року 
м. Київ
справа №160/10287/19
адміністративне провадження №К/9901/36034/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 (суддя - Горбалінський В.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 (судді - Лукманова О.М., Божко Л.А., Дурасова Ю.В.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Вірджінія» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
В жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Вірджінія» (далі - ТОВ «Компанія «Вірджінія», Товариство, позивач) звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС, відповідач), в якому просило (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог) визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, оформлене протоколом № 76 від 15.10.2019, про внесення/ включення ТОВ «Компанія «Вірджінія» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості; зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області виключити ТОВ «Компанія «Вірджінія» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
ТОВ «Компанія «Вірджінія» також подало заяву про забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії зазначеного рішення в частині включення Товариства до переліку ризикових платників податків до набрання законної сили рішенням суду у справі за його позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019, заяву ТОВ «Компанія «Вірджінія» про забезпечення позову задоволено: зупинено дію рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації в частині включення ТОВ «Компанія Вірджінія» до переліку ризикових платників податків до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/10287/19 за позовом ТОВ «Компанія Вірджінія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Висновок суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову вмотивований тим, що включення позивача до реєстру ризикових платників  та зупинення реєстрації виписаних Товариством 266 податкових накладних на загальну суму 6703807,13 грн  створює для нього додаткові перешкоди у здійсненні господарських операцій, негативно впливає на його ділову репутацію з огляду на  здійснення ним діяльності з оптової торгівлі тютюновими виробами, алкогольними напоями та іншими товарами на всій території України. Зупинення внаслідок прийняття оскаржуваного рішення  реєстрації податкових накладних, виписаних позивачем, перешкоджає йому та його численним контрагентам формувати податковий кредит, відтак призводить до безпідставного збільшення  податкового  навантаження. За оцінкою суду оскаржуване рішення контролюючого органу  зумовлює настання негативних наслідків для позивача, які, в разі невжиття заходів забезпечення позову, можуть бути незворотними для його господарської діяльності. Суд також виходив з того, що надані позивачем докази підтверджують, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а відтак ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Доводи, наведені ГУ ДПС в касаційній скарзі, про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) обґрунтовані посиланням на те, що підстав, передбачених цією статтею для забезпечення позову, не було. Оскаржувані судові рішення не спрямовані на забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав (інтересів) позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки  рішення про включення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, не створює для нього  правових  наслідків, зокрема, не є підставою для відмови в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних  виписаних позивачем податкових накладних, не  впливає на податковий облік позивача чи його контрагентів, в тому числі, на їхній податковий кредит.
Позивач не реалізував процесуальне право подати заперечення на касаційну скаргу.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини першої  статті 150 КАС суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга цієї ж статті ).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Суд, вирішуючи питання   про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з врахуванням підстав позову, доказів, зазначених позивачем для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, що є реальна загроза істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушеного права (інтересу) позивача або невиконання (суттєва перешкода у виконанні) рішення суду в разі якщо такі заходи не будуть вжиті. В ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову  суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій та/або  пов`язані з цим витрати позивача. 
Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.  
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019  вимогам наведених норм процесуального права не відповідає. 
В контексті оцінки вказаних в цій ухвалі підстав для вжиття заходів забезпечення позову на відповідність їх підставам, встановленим нормами статті 150 КАС, слід зазначити, що пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165), у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. 
Відповідно до положень пунктів 12, 14 цього Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування  контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування з пропозицією щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування. 
Зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування не є безумовною підставою для відмови в реєстрації цих документів податкової звітності, відтак  не впливає на податковий облік платника податку на додану вартість. Верховний Суд в постанові від 03.03.2020 (адміністративна справа №240/3665/19) вказав, що включення платника податків до переліку ризикових платників не породжує для нього правих наслідків (не звужує його права, не покладає на нього обов`язків). 
Тим більше, визнання контролюючим органом на підставі оцінки податкової поведінки платника податків таким, що відповідає критеріям ризиковості, не  впливає на його господарську діяльність, не створює перешкод для цього, так само, як і не завдає шкоди його діловій репутації, оскільки здійснення передбачених законом заходів контролю, зокрема щодо сплати податків (обов`язкових платежів) є нормою. Висновок суду, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскаржуваного позивачем рішення зумовить настання негативних та незворотних  наслідків для його господарської діяльності не підтверджений оцінкою суду будь-яких доказів. Так само суд не зазначив, на підставі яких  саме доказів, наданих позивачем, як вказано в ухвалі від 25.10.2019,   визнав доведеними доводи позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача.
Суд апеляційної інстанції на зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, однак, увагу не звернув.
Відповідно до частини другої статті 351 КАС порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України ''Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ'' від 15.01.2020 №460-ІХ, відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону.
Керуючись статями  345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.2019 про забезпечення позову у справі № 160/10287/19 скасувати.
В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Вірджінія» про забезпечення позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду