ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер справи 766/10302/19                                                    Головуючий в 1 інстанції Прохоренко В.В.
Номер провадження 22-ц/819/581/20                                       Доповідач Орловська Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого                                                          Орловської Н.В.,
суддів:                                                                     Кутурланової О.В.,
                                                       Майданіка В.В.,
секретар                                                Литвиненко В.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2020 року у складі судді Прохоренко В.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-експлуатаційної дільниці Відкритого акціонерного товариства « Херсонський завод будівельних матеріалів №1» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В :

23 травня 2019 року ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до Житлово-експлуатаційної дільниці Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод будівельних матеріалів» ( надалі ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1» ) про захист прав споживача.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.05.2015р., зміненим рішенням Апеляційного суду Херсонської області, із нього на користь ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1» стягнута заборгованість 10133,42 грн , із яких: за комунальні послуги - 1159,08грн та оплату електроенергії - 8974,32 грн. На виконання рішення суду відкрито виконавче провадження, у ході якого із пенсії стягується заборгованість.
       Підчас розгляду поданої ним заяви про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, у письмових запереченнях представник відповідача зазначила, що визначена судом заборгованість по оплаті електроенергії за період із 01.05.2011р. по 2014р. рівномірно розподілена на усіх мешканців багатоквартирного будинку і сплачена повністю для запобігання відключення будинку від електропостачання надавачем послуг.
       За таких обставин вважає, що заборгованість перед ЖЕД погашена повністю рештою мешканців будинку, а тому в силу ст. 512 ЦК України його зобов`язання по оплаті вказаних коштів на користь ЖЕД вважається припиненим. 
Звернення ЖЕД до суду із позовом про стягнення боргу є повторним стягненням вже отриманої оплати за ці ж самі послуги, що є незаконним. Кошти, що стягуються із нього в ході виконання рішення суду на користь ЖЕД є повторною оплатою за спожиту електроенергію вже оплачену іншими мешканцями будинку. Крім того, ЖЕД не наділений повноваженнями звертатись до суду із позовом в інтересах інших осіб, а тому не є належним позивачем у справі про стягнення заборгованості. Такі дії відповідача є протиправними і містять порушення п.3 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»
Просить встановити, що борг по оплаті електроенергії та комунальних послуг за період із 01.05.2011р. по серпень 2014р. перед ЖЕД погашений шляхом повного розрахунку за спожиту електроенергію рештою мешканців будинку. Визнати ЖЕД неналежним кредитором та неналежним позивачем у іншій цивільній справі № 666/652/15-ц.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що обставини, які встановлені у іншій цивільній справі про наявність у ОСОБА_1 заборгованості із оплати за спожиті ним комунальні послуги та електроенергію на загальну суму 10 133,42 грн та покладання на боржника обов`язку сплати заборгованість на користь ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1» не підлягає доведенню у цивільній справі, що розглядається. 
Позивач не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів про погашення боргу, розмір якого визначений наведеним судовим рішенням та не посилався на наявність договору про відступлення права вимоги за боргом ОСОБА_1 , укладеного між мешканцями будинку та ЖЕД. 
В апеляційній скарзіОСОБА_1  посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та вимогам законодавства, оскільки відсутність письмового договору про відступлення права вимоги між ЖЕД та всіма мешканцями, які фактично сплатили його борг за комунальні послуги і електроенергію не є підставою для відмови у визнанні протиправними дій відповідача та повторне отримання коштів за ці ж самі послуги. 
Такий висновок суду суперечить ст.ст. 204,205 ЦК України, оскільки правочин може бути укладений у будь-якій формі та визнається правомірним до часу коли його недійсність не встановлена законом чи рішенням суду. Також судом не забезпечено його право подати докази на підтвердження викладених ним обставин. Просить рішення скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Житлово-експлуатаційної дільниці Відкритого акціонерного товариства «Херсонський завод будівельних матеріалів №1» доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення, оскільки право стягувача на отримання від споживача заборгованої оплати комунальних платежів встановлено рішенням суду, яке набуло законної сили.
Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені наступні обставини. 
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як убачається зі змісту позовної заяви та доводів сторін у ході розгляду справи, ЖЕД (ДП)ВАТ «ХЗБМ №1» є балансоутримувачем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та надає мешканцям будинку комунальні послуги із його утримання, послуги із електропостачання. 
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 у зазначеному будинку та на підставі договору від 27.12.2005р. є споживачем комунальних послуг, які надає ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1» та має заборгованість із оплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території та електроенергії на загальну суму 10133,42грн, яка стягнута на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.05.2015р., зміненим рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.02.2017р, залишеним без змін ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5.10.2017р.
Вказане судове рішення передано до примусового виконання, в ході якого у виконавчому провадженні № 53803959 станом на 1.04. 2020р. ОСОБА_1 на користь ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1» сплачено 7 700грн, шляхом періодичних відрахувань із пенсії боржника. Вказані обставини зазначені позивачем у позовній заяві та визнані представником відповідача в ході апеляційного розгляду справи, що розглядається.
Отже, обставини щодо характеру правовідносин сторін, встановлених фактів щодо порушення споживачем обов`язку із сплати вартості наданих послуг та право ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1» на їх стягнення у визначеному судом розмірі за поданим ним позовом до споживача не підлягають доведенню в силу вимог ч.4 ст.82 ЦПК України. Саме у такій цивільній справі визначений процесуальний статус позивача, яким є особа, яка подала позов та відповідача, яким є споживач наданої послуги.
Заперечення права ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1» на стягнення заборгованості можливого лише під час судового розгляду його позовних вимог до споживача наданих йому комунальних послуг.
Висновки суду щодо доведеності заявлених позивачем позовних вимог та встановлення факту порушення прав та інтересів учасників спірних правовідносин підлягають перегляду лише шляхом апеляційного та касаційного оскарження постановленого судом рішення у порядку визначеному нормами ст. 291 та ст. 324 ЦПК України, в редакції 2004р.чинній на час звернення до суду. 
Таке ж право гарантовано і п.9 ч.3 ст.2 ЦПК України, діючого із 15.12.2017р., та ст. 18 цього Кодексу також передбачено обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, у тому числі для юридичних осіб і громадян та підлягають виконанню на всій території України.
За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_1 позовних вимог. 
Неприйнятними є доводи апеляційної скарги, оскільки оплата рештою споживачів вартості спожитої електроенергії, облікованої за будинковим лічильником, не звільняє позивача від виконання рішення суду, яким встановлена наявність у нього заборгованості із оплати наданих комунальних послуг.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів у іншій цивільній справі щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за позовом ЖЕД ВАТ «ХЗБМ№1».
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
       Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку із наявності підстав, передбачених п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Дата складення повного судового рішення - 30.04.2020 р.        

Головуючий                        ________________                        Н.В.Орловська

Судді:                                ________________                        О.В. Кутурланова

                               ________________                        В.В.Майданік