ПОСТАНОВА
Іменем України

22 травня 2020 року 
Київ
справа №П/811/1384/16
адміністративне провадження №К/9901/37931/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 (суддя - Жук Р.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 (головуючий суддя - Гімон М.М., судді: Чумак С.Ю., Юрко І.В.) у справі №П/811/1384/16 за адміністративним позовом Корпорації «Система ССБ» (виробниче об`єднання) до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області   про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2016 року Корпорація «Система ССБ» (виробниче об`єднання)  (далі - позивач, корпорація) звернулось до суду з позовом до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області   (далі - відповідач, контролюючий орган), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.05.2016 №0000281402, №0000291402 та від 28.11.2016 №0000781402. 

2. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю прийняття спірних податкових повідомлень-рішень з огляду на те, що господарські операції з реалізації позивачу його контрагентом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» будівельних послуг здійснювались на підставі належним чином оформлених первинних документів, які дають можливість встановити реальність проведених операцій, чим спростовується висновок податкового органу щодо порушення Корпорацією «Система ССБ» (виробниче об`єднання) положень податкового законодавства. За викладеного, позивач вказує, оскільки факт реалізації позивачу його контрагентом спірних послуг підтверджено документально, а також доведено їх придбання з метою та в цілях ведення господарської діяльності позивача, підстави для висновку про порушення підприємством податкової дисципліни та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відсутні.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017, позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний адміністративний суд, мотивовано протиправністю прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки належними первинними та розрахунковими документами, які також були предметом дослідження в процесі розгляду справи, підтверджено настання реальних правових наслідків за результатом господарських операцій позивача з його контрагентом, зміну майнового стану сторін, а також безпосередній зв`язок проведених операцій з господарською діяльністю корпорації. Суди також зауважили, що посилання відповідача на аналіз податкової інформації щодо неможливості підтвердження реальності проведення господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» є необґрунтованим, оскільки недотримання податкової дисципліни контрагентом-постачальником не може бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит, оскільки добросовісний платник податків, яким є Корпорація «Система ССБ» (виробниче об`єднання), не може нести відповідальність за правопорушення вчинені іншими суб`єктами господарювання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Кропивницька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулась з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 у справі №П/811/1384/16, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

5. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Корпорації «Система ССБ» (виробниче об`єднання) з питань правильності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» за квітень 2014 року, що відображені у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2014 року та питань правильності нарахування податку на прибуток при відображенні обсягів зазначених взаємовідносин в декларації з податку на прибуток за 2014 рік.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6  статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість за травень 2014 року у сумі 204474,00грн; завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24 декларації) на загальну суму 46320,00грн за травень 2014 року.                    

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт №22/11-23-14-02/23235177 від 21.04.2016 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.05.2016 №0000291402, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 46320,00грн; №0000281402, яким позивачу збільшено    суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 306711,00грн, в тому числі: 204474,00грн за основним платежем та 102237,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями; від 28.11.2016 №0000781402, яким позивачу збільшено  суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 8490,00грн, в тому числі: 5660,00грн за основним платежем та 2830,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Фактичною підставою для проведення Корпорації «Система ССБ» (виробниче об`єднання) вказаних донарахувань, став висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за взаємовідносинами по придбанню у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» послуг з огляду на те, що діяльність зазначеного товариства спрямована на надання податкової вигоди третім особам, а тому взаємовідносини позивача з контрагентом були такими, які не мали реального характеру, й не були спрямовані на реальне настання правових наслідків. Обґрунтовуючи свою позицію відповідач послався на податкову інформацію отриману відносно контрагента позивача, за результатом аналізу якої контролюючим органом встановлено відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» матеріальних та трудових ресурсів, автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, обладнання та сировини, що необхідних для здійснення фінансово господарської діяльності підприємства такого роду; відсутність вказаного суб`єкта господарювання за місцезнаходженням. 

Також, стверджуючи про безтоварний характер проведених між сторонами взаємовідносин, контролюючий орган вказує на відсутність розумних економічних причин у здійсненні документованих операцій, їх ділової мети, а також посилається на відсутність належного документального підтвердження реалізованих позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» послуг, що ставить під сумнів правомірність формування позивачем даних податкового обліку. 

Контролюючий орган вважає, що єдиною метою проведення документування фактично не здійснених господарських операцій є отримання підприємством позивача незаконної податкової вигоди.

При оцінці оспорюваних господарських операцій судами попередніх інстанцій встановлено, у періоді, в якому проводилася перевірка, позивач (Замовник) на підставі договору підряду №15-11/2013 від 15.11.2013 мав взаємовідносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» (Підрядник) на виконання будівельних робіт. Згідно умов вказаного договору, Підрядник зобов`язався за замовленням Замовника на свій ризик виконати роботи по будівництву об`єкта: «Будівництво ферми по відгодівлі каченят-бройлерів, на території Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області».

Судами також встановлено, що Корпорацією «Система ССБ» (виробниче об`єднання) у підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій з вказаним контрагентом, було надано копії первинних документів, які також були предметом дослідження під час позапланової виїзної перевірки, зокрема, договір підряду; акти приймання виконаних будівельних робіт (виконання монолітних залізобетонних робіт на дільницях та пташниках, земляні роботи на ділянці) та довідки про вартість будівельних робіт до цих актів; податкові накладні; платіжні доручення та банківські виписки по рахунку позивача, що свідчить про перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента за надані послуги; акти звірки взаємних розрахунків між сторонами.

Також судами встановлено, що вищевказані послуги було використано позивачем в межах його економічної господарської діяльності, як будівельні послуги, які були складовою надання позивачем (Генеральний підрядник) за договором підряду №21/10-2013 від 21.10.2013 послуг Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіонпродукт-Україна» (Замовник). 

Як встановлено судами, контролюючим органом, під час проведеної перевірки, жодних зауважень до повноти, змісту та форми наданих позивачем первинних документів не висловлено не було.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. У доводах касаційної скарги Кропивницька об`єднана державна податкова  інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області вказує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятих податкових повідомлень-рішень. Зокрема, контролюючий орган посилається на безпідставність формування позивачем податкового кредиту за результатом взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» з огляду на відсутність належного документального підтвердження фактичного проведення господарських операцій з реалізації позивачу його контрагентом договірних послуг, а саме позивачем до перевірки не було надано договору про виконання робіт з будівництва об`єкта від 15.11.2013, додатків стосовно строків виконання робіт, договірної ціни та розрахунків, що ставить під сумнів реальність проведених операцій між сторонами. Відповідач вказує, що в ході проведення перевірки аналізу АІС «Податковий блок» відповідачем встановлено відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» за місцезнаходженням; вказаним суб`єктом господарювання не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних жодної податкової накладної, в тому числі й податкові накладні виписані на адресу позивача. Також, контролюючий орган наголошує, що позивачем до заяви про відмову постачальника надати податкову накладну, було надано не в повному обсязі копії актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт до податкової накладної, на підтвердження факту отримання спірних послуг. А тому, на думку контролюючого органу, в розглядуваному випадку формування позивачем податкового кредиту за господарськими операціями з контрагентом є неправомірним.

8. У свою чергу Корпорація «Система ССБ» (виробниче об`єднання) не скористалося своїм правом та не подало заперечення на касаційну скаргу відповідача, що не перешкоджає її розгляду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

9.1. Підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

9.2. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

9.3. Пункт 198.1 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

9.4. Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього  Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

9.5. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

9.6. Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11  статті  201  цього  Кодексу.

9.7. Пункт 201.1 статті 201.

Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

9.8. Пункт 201.10 статті 201. 

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

10. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на  момент виникнення спірних правовідносин):

10.1. Стаття 1. 

10.1.1 Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 

10.1.2. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

10.2. Пункт 2 статті 3. 

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

10.3. Стаття 9. 

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

12. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. 

13. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

14. Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

15. Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент вчинення судами процесуальної дії), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент вчинення судами процесуальної дії), згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

18. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, представлених позивачем та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, та іншим обставинами, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення Корпорацією «Система ССБ» (виробниче об`єднання) вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент вчинення судами процесуальної дії), є підставою для податкового обліку, та які містять відомості, що у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення. 

19. Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про безпідставність проведення позивачу донарахувань з податку на дану вартість, оскільки матеріалами справи підтверджено факт наявності у позивача бухгалтерських та інших фінансово-господарських документів оформлених згідно вимог чинного законодавства, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій з контрагентом. Також суди зазначили, що долучені позивачем до матеріалів справи копії документів відповідають вимогам первинних документів, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять   достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій та відповідають законодавчо визначеним вимогам; а контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. 

На момент здійснення господарських операцій з позивачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» було зареєстроване у встановленому порядку платником податку на додану вартість, не було виключене з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

20. Послуги з виконання робіт по будівництву придбані у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» було використано позивачем в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності з метою отримання прибутку, що узгоджується з основними видами економічної діяльності Корпорації «Система ССБ» (виробниче об`єднання) (виконання зобов`язань по договору підряду №21/10-2013 від 21.10.2013 укладеного між позивачем та  Публічним акціонерними товариством «Регіонпродукт-Україна»). 

21. На підтвердження зміни майнового стану позивача у результаті здійснення господарських операцій з вищевказаним контрагентом, Корпорацією «Система ССБ» (виробниче об`єднання) до матеріалів справи долучено платіжне доручення про перерахування коштів на рахунок контрагента, та банківські виписки по рахунку позивача, що свідчить про понесення витрат за придбання підрядних послуг.

Судами також встановлено, що матеріали перевірки не містять будь-якої фактичної інформації щодо несплати до бюджету контрагентом позивача за вказаними господарськими операціями податку на додану вартість. 

22. Таким чином, суди попередніх інстанцій на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановили реальність проведення господарських операцій та фактичне придбання позивачем будівельних послуг у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція». При цьому, суди наголосили, що податковим органом, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, що господарські операції позивача є фіктивними або безтоварними; не доведено недобросовісності позивача та його контрагента, що свідчить про відсутність перешкод для формування даних податкового обліку за наслідками відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція».

23. Посилання контролюючого органу на аналіз податкової інформації отриманої відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» за результатом його господарської діяльності, як на підставу для відмови в позові, обґрунтовано відхилено судами, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, знаходження за місцем реєстрації, тощо. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Відсутність у контрагента добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). До того ж, умовами спірного договору укладеного між позивачем та його контрагентом передбачено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» не заборонено залучати до виконання робіт субпідрядні організації, залишаючись відповідальним за якість виконаних робіт (п 5.3 Договору).

24. Також судами обґрунтовано відхилено доводи контролюючого органу, як на підставу для відмови у позові, щодо відсутності реєстрації у встановленому законом порядку, виданих позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» податкових накладних, зокрема №1 від 02.04.2014, №3-5 від 14.04.2014, з огляду на те, що вчинення позивачем дій, таких як подання із податковою звітністю з ПДВ заяви про відмову постачальника надати податкову накладну як Додаток 8, в якій зазначено про відмову постачальника зареєструвати вказані податкові накладні (рядки 3-6), з долученням первинних документів в додатках на 63 аркушах, надає позивачу право на включення сум за цими податковими накладними до складу податкового кредиту.

25. Також, судами попередніх інстанцій, з урахуванням обґрунтованих та підтверджених первинними документами пояснень позивача, було надано умотивовану оцінку посиланням контролюючого органу на неправомірне включення позивачем до складу податкового кредиту суми 216047,79грн за податковою накладною №1 від 02.04.2014 з підстав ненадання позивачем всіх необхідних первинних документів разом із Додатком №8.

Зокрема, судами в процесі розгляду справи встановлено, що фактом, з яким пов`язано видача вказаної податкової накладної №1, є здійснення відповідної суми передплати у складі проведеного на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» платежу на суму 1500000,00грн згідно з платіжним дорученням №131 від 02.04.2014, яке було додано до заяви позивача про відмову постачальника надати податкову накладну (Додаток 8).

Як встановлено судами, з наявних у справі документів вбачається, що на момент здійснення позивачем оплати в розмірі 1500000,00грн (платіжне доручення №131 від 02.04.2014), кредиторська заборгованість з надання контрагентом послуг складала 203713,29грн. Станом на 02.04.2014 позивачем здійснено оплату в загальному розмірі 5500000,00грн (платіжні доручення від 06.12.2013, 07.02.2014, 02.04.2014), проте Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція», відповідно до складених актів виконаних робіт, надано послуги на загальну суму 4203713,29грн  (різниця в здійсненій оплаті та наданих послугах становила 1296286,71грн, в т.ч. ПДВ 216 047,79грн (5500000,00грн - 4203713,29грн). Таким чином, 02.04.2014 на вказану суму (за фактом здійснення передоплати) Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківбудконструкція» було виписано податкову накладну №1 від 02.04.2014 на вказану суму. При цьому акти приймання виконання будівельних робіт, складені за період з 01 по 14 квітня 2014 року жодним чином не вплинули на факт формування податкової накладної №1 від 02.04.2014.

26. Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, детально досліджено господарські операції позивача з вищезазначеним контрагентом, за результатом проведення яких позивачем було сформовано податковий кредит, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом в акті перевірки, в запереченні на позовну заяву та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно.

В той же час, наведені скаржником у касаційній скарзі доводи, які є аналогічні доводам викладених в апеляційній скарзі відповідача, не спростовують правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Враховуючи встановлені обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що Корпорацяія «Система ССБ» (виробниче об`єднання) підтвердило факт реальності господарських операцій з контрагентом, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. 

28. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, враховуючи норми Податкового кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, що свідчить про необхідність залишення касаційної скарги Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області  без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

29. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

30. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 у справі №П/811/1384/16 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
І.Я. Олендер
І.А. Гончарова 
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду