ПОСТАНОВА
Іменем України

29 квітня 2020 року 

м. Київ
справа №431/3840/17
адміністративне провадження №К/9901/928/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Коваленко Н.В., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06.11.2017 (суддя Озеров В.О.) та 
ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 (колегія у складі суддів Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., Сухарька М.Г.) 
у справі № 431/3840/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Старобільської міської ради, Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації
про визнання дій неправомірними.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старобільської міської ради, Управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації, у якому уточнивши позовні вимоги, просила:
- визнати неправомірними дії відповідачів та повернути кошти, з раніше знятої субсидії, на її особові рахунки, підприємствам, які надають комунальні послуги:
- на рахунок № НОМЕР_1 Старобільського РЕМ ТОВ «ЛЕО» в розмірі 1000 грн.;
- на рахунок № НОМЕР_2 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» в розмірі 6255 грн.;
- на рахунок № НОМЕР_3 РКП «Старобільськвода» в розмірі 333 грн. 
2.          Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 06.11.2017, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.
3.          У касаційній скарзі позивач, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове судове рішення.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.
5.          Відповідачі просили залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації з заявою про призначення субсидії, при оформленні якої 14.05.2015 була заповнена декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. В розділі «Особи, які зареєстровані у житловому приміщенні» цієї декларації позивач зазначила 1 особу, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, позивач надала довідку про склад сім`ї ОСББ «Ніка» від 12.05.2015 де зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , зареєстровано 1 особу ( ОСОБА_1 ).
7.          Рішенням від 11.04.2015 позивачу було призначено субсидію на підставі наданих документів на 1 особу, на період з травня 2015 року по квітень 2016 року.
8.          Позивач 11.04.2016 звернулася із заявою про перерахунок розміру субсидії, у зв`язку із зміною доходів. При заповнені декларації про доходи та майновий стан, позивач також зазначила, що в житловому приміщенні, на яке оформлюється субсидія, зареєстрована одна особа, на підтвердження цього надала довідку від 06.04.2016 про склад сім`ї.
9.          Рішенням від 21.04.2016 було призначено субсидію на підставі наданих позивачем документів на період з квітня 2016 року по березень 2017 року на 1 особу.
10.          Перевіркою відомостей наданих заявником для призначення субсидії у травні 2017 року було встановлено, що всупереч відомостям наданим позивачем при оформленні субсидії, в квартирі АДРЕСА_1 , на яку оформлена субсидія, зареєстровано 2 особи, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 1983 р.н.
11.          Цей факт підтверджується актом від 02.06.2017 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним депутатом міської ради і підписаним позивачем та свідками, довідкою про склад сім`ї №237 ОСББ «Ніка» від 10.05.2017, декларацією про доходи та майновий стан наданою позивачем 15.05.2017, довідкою голови вуличного комітету від 21.05.2017, довідкою управління «Старобільскміжрайгаз» від 18.05.2017.
12.          Актом обстеження матеріально-побутових умов від 02.06.2017 встановлено, що ОСОБА_2 на даний час в квартирі не проживає.
13.          Позивач 08.06.2017 звернулась з заявою до комісії з питань призначення субсидії при райдержадміністрації з проханням зробити розрахунок субсидії на 1 особу без врахування ОСОБА_2 , який зареєстрований разом з позивачем, але фактично знаходиться на території Росії та підтвердила цей факт відповідною довідкою.
14.          У зв`язку із наданням недостовірних відомостей при оформленні субсидії відповідачами було прийнято рішення про стягнення коштів із особових рахунків позивача.
15.          Вважаючи зазначені дії відповідача неправомірними, позивач звернулася із позовом до суду.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не конкретизувала, які саме дії суб`єктів владних повноважень слід визнавати неправомірними, коли саме сталися ці неправомірні дії та коли про ці дії стало відомо позивачу. Позивачем не надано суду доказів, чи дійсно її сина знято з реєстрації за місцем мешкання позивача. Показання свідків про те, що він не проживає за місцем мешкання позивача, суд визнав недопустимим доказом по справі, так як факт реєстрації особи за місцем мешкання підтверджується виключно на підставі документів, виданих уповноваженим органом.
17.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.1997 № 1050) у разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, які фактично у ньому проживають, лише на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії.
Натомість позивачем не надано доказів наявності відповідного рішення про призначення субсидії виходячи із кількості фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.          Позивач у касаційній скарзі наголошує, що судами не прийнято до уваги ті обставини, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 N 848 визначено, що субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично проживають. Суди не звернули уваги, що позивачем надано всі документи, які підтверджують, що в квартирі був зареєстрований повнолітній син ОСОБА_2 , який з січня 2015 року фактично не проживав, бо виїхав до іншої держави де мав місце проживання, місце постійної роботи та був спочатку зареєстрований як особа, яка отримала вид на місце проживання, а з січня місяця 2017 року отримав громадянство РФ. Ця обставина відповідачем була помилково розцінена як подання недостовірних даних, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
20.          Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 N 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.1997 N 1050) (далі Положення №848).
21.          Спірні правовідносини виникли у травні 2015 і тривали до червня 2017 року, тому до них застосовується Положення № 848 у відповідній редакції, що діяла у цей час. 
22.          Відповідно до п. 7 Положення № 848 (у редакції, чинній у травні 2015) субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. 
Кількість зазначених осіб та їх соціальний статус визначається на початок місяця, в якому надійшло звернення за призначенням субсидії, а у разі повторного призначення субсидії на наступний період - на початок місяця, з якого призначається субсидія. 
У разі коли обсяг споживання води, газу, електроенергії вимірюється індивідуальними засобами обліку, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично в ньому проживають, на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій та виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій та актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, зокрема, довідок, що підтверджують місце перебування особи в іншій адміністративно-територіальній одиниці у зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідок про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку).
23.          Постановою Кабінету Міністрів України № 475 від 26.06.2015 «Про спрощення порядку призначення та надання населенню житлових субсидій» пункт 7 доповнено абзацом такого змісту: «На підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії, прийнятого у порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту, підприємства - виробники/виконавці житлово-комунальних послуг не нараховують плату за послуги на осіб, які зареєстровані, але фактично не проживають у житловому приміщенні (будинку)». 
24.          Зазначена норма була чинною з 26 червня 2015 року і діяла станом на червень 2017 року, тобто протягом усього часу, коли позивач отримувала субсидію з розрахунку на одну особу.
25.          Верховний Суд розглядав подібну справу №456/2664/17 і у постанові від 27.03.2018 дійшов висновку, законодавство чітко передбачає право заявника на розрахунок субсидії виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають). Разом з тим, необхідною умовою за таких обставин є рішення виконавчого органу міської ради, що приймається на підставі заяви від особи, що претендує на субсидію та акт обстеження матеріально-побутових умов для визначення фактичної кількості осіб.
26.          Аналогічне тлумачення пункту 7 Положення № 848 дав суд апеляційної інстанції і констатував, що відповідного рішення виконавчий комітет міської ради не приймав. 
27.          Суд звертає увагу на те, що лише таке рішення є встановленою законодавством підставою для врахування фактичної кількості осіб, що проживають. В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України відповідач, як орган державної влади, не може приймати інші документи, що свідчать про кількість осіб, що проживають фактично.
28.          У п.20 Положення визначено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється, зокрема, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані, у тому числі про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, або не повідомив про купівлю товарів або оплату послуг, передбачених підпунктом 5 пункту 5 цього Положення, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення; якщо під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства державним соціальним інспектором виявлено ознаки порушення норм законодавства щодо призначення субсидії, які вплинули (могли вплинути) на право призначення субсидії або визначення її розміру.
29.          Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається за вимогою органу, що призначив субсидію, або безпосередньо отримувачем, або шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії на підприємствах - виробниках/виконавцях житлово-комунальних послуг.
30.          З урахуванням наведеного, відповідачами було обґрунтовано прийнято рішення про повернення сум субсидії шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків позивачки, оскільки остання при оформленні субсидії (і як вбачається з матеріалів справи неодноразово) свідомо надала недостовірні відомості щодо кількості осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні. 
31.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
32.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
33.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -          

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 06.11.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі № 431/3840/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб