УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/22915/14-ц
Провадження № 22-ц/4820/773/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
 
суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М., 
секретар судового засідання - Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Козак О.В. від 30 січня 2020 року про відмову в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича та зобов`язання вчинити дії у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

встановив:

В серпні 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк», звертаючись в суд з цією скаргою на бездіяльність приватного виконавця, вказував, що 20 вересня 2018 року приватним виконавцем Лабчуком Р.М. відкрито виконавче провадження №57250845 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 41408,33 доларів США, пені в розмірі 37549,94 грн. та судового збору в розмірі 13945,30 грн. В ході виконання виконавчого документа приватним виконавцем здійснено опис та оцінку майна боржника ОСОБА_1 , - квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира є предметом іпотеки за кредитним договором, заборгованість за яким стягнуто рішенням суду, яке перебуває на виконанні. А отже, в ході цього виконавчого провадження слід звертати стягнення на вказану квартиру. Однак приватним виконавцем не вжито заходів щодо передачі квартири на реалізацію до ДП «СЕТАМ» з посиланням на те, що крім вказаної квартири у боржника ОСОБА_1 відсутнє інше нерухоме житлове майно, а тому відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ця квартира не може бути передана на реалізацію. Вважає, що приватним виконавцем неправильно тлумачаться норми цього закону, ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку в АДРЕСА_2 , де зареєстрована та проживає, тому дія вказаного закону на арештовану квартиру не поширюється. 
Враховуючи викладене, скаржник просив зобов`язати приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича передати на реалізацію квартиру АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2020 року в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича та зобов?язання вчинити дії у виконавчому провадження ВП №57250845 відмовлено.
В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якого ОСОБА_1 є власником Ѕ частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де й зареєстрована та проживає, а тому твердження суду про відсутність у боржника іншого житла є хибним.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
В засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.
У письмовій заяві представник апелянта ПАТ АБ «Укргазбанк» підтримав апеляційну скаргу та просив розглянути справу за його відсутності.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.06.2016 року задоволено частково позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №1122008/2л від 21.03.2008 року у розмірі 41408,33 дол. США, пеню 37549,94 грн., судовий збір у розмірі 13945,30 грн.
На підставі вказаного рішення суду 04.08.2016 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області стягувачу видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.
20.09.2018 року приватним виконавцем Лабчуком Р.М. відкрито виконавче провадження за цим виконавчим документом.
25.10.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 , а саме, квартири АДРЕСА_1 .
30.11.2018 року оцінювачем Аврамчуком І. складено звіт №124/18 про оцінку вказаної квартири, що належить ОСОБА_1 .
Листом № 537 від 19.03.2019 року приватний виконавець Лабчук Р.М. повідомив стягувача про неможливість передачі квартири для реалізації в ДП «СЕТАМ» відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у боржника відсутнє інше нерухоме житлове майно, окрім квартири, яка є предметом іпотеки та була придбана за кредитні кошти, а тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на це майно не може бути звернено стягнення. Крім цього, приватним виконавцем не вжито усіх необхідних заходів пошуку іншого нерухомого та/або рухомого майна, наявності у боржника грошових коштів тощо.
Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду не ґрунтуються на доказах і є безпідставними.
Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Права і обов`язки державного виконавця визначені статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження».
За змістом цієї норми державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»  заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. 
Процедура звернення стягнення за виконавчими документами врегульована статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження». 
Згідно з ч.7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".
За змістом ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
За даними витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30 січня 2020 року встановлено, що 19.12.2008 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2008 року на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_2 . Інша Ѕ частина цього нерухомого майна зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05 квітня 2011 року.
За змістом пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 Реєстр прав власності на нерухоме майно є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і має інформативний характер. 
Згідно з актуальною інформацією про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цього об`єкта нерухомого майна 30.12.2015 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_2 на підставі договору дарування частини будинку № 1947 від 30.12.2015 року (номер запису про право власності 12859032).
Водночас за ОСОБА_4 11.12.2015 року зареєстровано право власності на іншу Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_2 на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 04.12.2015 року та рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.01.2013 року, справа 2218/11458/2012 (номер запису про право власності 12601489).
Отже, на час здійснення виконавчого провадження, на час вирішення скарги судом першої інстанції ОСОБА_1 не є власником Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_2 , що цілком спростовує доводи апеляційної скарги.
ПАТ АБ «Укргазбанк» не довів, що у позичальника ОСОБА_1 у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно, окрім квартири АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки в забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті, а отже, відповідно до статті 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути звернуто стягнення на цю квартиру.
Відтак обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги і зобов`язання приватного виконавця Лабчука Романа Михайловича передати на реалізацію квартиру АДРЕСА_1 . 
Ухвала суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, 

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 23 квітня 2020 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко