ПОСТАНОВА
Іменем України

24 березня 2020 року 
Київ
справа №813/2617/16
адміністративне провадження №К/9901/19849/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 (суддя - Кухар Н.А.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016 (головуючий суддя - Левицька Н.Г., судді: Обрізко І.М., Сапіга В.П.) у справі № 813/2617/16 за позовом Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тосако» про надання дозволу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки, -

встановив:
Городоцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - Городоцька ОДПІ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тосако» (далі -                                 ТОВ «Тосако») про надання дозволу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Тосако» не підпадає під критерії згідно яких контролюючому органу можна було б проводити позапланову перевірку так як сума обсягу доходу за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень.  А тому, враховуючи положення пункту 3 Прикінцевих положень Закону України №71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», відповідно до якого у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, просить надати дозвіл на проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тосако» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період 2014 - 2015 роки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.08.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016, в позові відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Городоцька ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.08.2016, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування своїх вимог Городоцька ОДПІ зазначає що судами попередніх інстанцій не враховано положення пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, що призвело до неправильного вирішення справи.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ТОВ «Тосако» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, відповідач просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, на адресу Городоцької ОДПІ надходили листи від Головного управління ДФС у Львівській області (від 23.10.2014                               № 25041/7/13-01-20-02-08/158, від 05.12.2014 № 2415/7/13-01-20-02-08/214, від 29.05.2015 № 5920/7/13-01-20-02-08, від 10.08.2015 № 8665/7/13-01-20-02-08, від 22.09.2015 № 10201/7/13-01-20-02-08) якими скеровувались переліки ймовірних вигодонабувачів, відібраних за деклараціями, серед переліку яких зазначено як ймовірного вигодонабувача ТОВ «Тосако».

Городоцькою ОДПІ направлено на адресу ТОВ «Тосако» ряд запитів про надання інформації та її документального підтвердження із вимогою надати відповідні пояснення та документи, а саме: від 29.10.2014 № 8834/10/2201, від 19.10.2015                               № 10236/10/22; від 26.10.2015 № 10286/10/22, від 11.11.2015 № 10799/10/22, від 07.11.2014 № 9170/10/2201, від 15.01.2016 № 374/10/2201.

Відповіді та повний витребуваний пакет документів ТзОВ «ТОСАКО» щодо взаємовідносин з ПП «Діслав», ПП «Хімінвест», ТОВ «Ромус - Поліграф», ТзОВ «Домус - Альянс», ПП «Діслав»  надало Городоцькій  ОДПІ у встановленому порядку.

Оскільки відповідач не підпадає під критерії, відповідно до яких контролюючому органу надано право на проведення позапланової перевірки в силу дії Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, позивач вважає, що фактично позбавлений можливості виконувати функції, покладені на нього як на контролюючий орган.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду із позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що податковим законодавством не передбачено право податкового органу на звернення до суду з позовом про надання дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки.

Компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначено Податковим кодексом України.

Положеннями статті 20 Податкового кодексу України визначено права контролюючих органів. У вказаній нормі наведено перелік випадків, за наявності яких контролюючий орган має право на звернення до суду.

Проте ні Податковим кодексом України, ні іншими законами України не встановлено право контролюючих органів на звернення з адміністративними позовами до суб`єктів господарювання з вимогами про надання дозволу на проведення перевірки.

З 01.01.2015 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, пунктом 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015-2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюється виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, органом, який надає контролюючому органу дозвіл на проведення позапланової перевірки платника податку з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік, визначено виключно Кабінет Міністрів України.

Щодо передбаченої даною нормою можливості проведення перевірки платника податку за рішенням суду, на що посилається позивач у касаційній скарзі, то таке рішення суду як підставу для проведення перевірки слід розцінювати у контексті положень підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з яким документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

З огляду на викладене, правомірним є висновок суду першої та апеляційної інстанцій, що законодавством не передбачено випадків, відповідно до яких контролюючі органи можуть звертатися до суду з вимогами про надання дозволу на проведення перевірки, тому підстави надання судом дозволу на проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Тосако».
Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про відсутність законних підстав для задоволення позову. 

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову  Львівського окружного адміністративного суду від 16.08.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду