У Х В А Л А  
27 квітня 2020 року
м. Київ
справа №214/4656/16-ц
провадження № 61-4165ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший  український міжнародний банк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича, Публічного акціонерного товариства «Перший  український міжнародний банк» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, позовні вимоги задоволено.
Визнано незаконним та скасовано  рішення нотаріуса про державну реєстрацію прав на спірне нерухоме майно. Скасовано запис про право власності ПАТ «ПУМБ» на спірне нерухоме майно.
25 лютого 2020 року ПАТ «ПУМБ» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме: для надання касаційної скарги з зазначеними підставами касаційного оскарження.
У квітні 2020 року до суду надійшла виправлена касаційна скарга ПАТ «ПУМБ»,, якою вимоги ухвали Верховного Суду від 23 березня 2020 року виконані.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1)     якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)     якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3)     якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4)     якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень скаржник зазначає те, що судом апеляційної інстанції застосовано норму права щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №645/5280/16-ц, а саме щодо застосування частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 61 Постанови КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень»  (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Таким чином, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Однак, касаційну скаргу подано поза межами строку на касаційне оскарження.
В касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ» порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримало 05 лютого 2020 року, на підставі чого вважає, що строк був пропущений з поважних причин та просить його поновити.
За правилами статті 390 ЦПК України учасник справи, має право на поновлення строку на касаційне оскарження, якщо касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії оскаржуваного рішення. 
Повний текст оскаржуваної постанови складено 20 січня 2020 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 19 лютого 2020 року. Касаційна скарга подана 25 лютого 2020 року, тобто, поза межами встановленого законом строку. Однак, з доданих до касаційної скарги документів вбачається, що копію оскаржуваної постанови отримано скаржником 05 лютого 2020 року, а відтак заява про поновлення строку обґрунтована та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.
Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 1102,40 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Крім того, разом з касаційною скаргою ПАТ «ПУМБ» подано клопотання про зупинення виконання судових рішень, в обґрунтування якого скаржник посилається на те, що АТ «ПУМБ» на підставі оскаржуваних рішень фактично позбавлено права власності на спірне іпотечне майно, а враховуючи те, що спірний житловий будинок може бути переданий третім особам у власність, заявник просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Тлумачення частини восьмої статті 394 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання чи дії судового рішення має містити обґрунтування необхідності такого зупинення. 
За правилами статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Оскільки доводи клопотання про зупинення оскаржуваних судових рішень зводяться до формальної незгоди з оскарженими судовими рішеннями, посилання на обставини необґрунтовані належним чином доказами, то у задоволенні такого клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву Публічного акціонерного товариства «Перший  український міжнародний банк» про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року задовольнити.
Поновити Публічному акціонерному товариству «Перший  український міжнародний банк» строк на касаційне оскарження рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший  український міжнародний банк» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року.
Витребувати з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області матеріали цивільної справи №214/4546/16-ц за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка Валерія Михайловича, Публічного акціонерного товариства «Перший  український міжнародний банк» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Перший  український міжнародний банк» про зупинення виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 січня 2020 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             А. А. Калараш
В. М. Сімоненко
С. П. Штелик