КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа   № 759/1743/15-ц                                                                   Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.    
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3729/2020                     Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
24 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                Головуючого                                         Волошиної В.М.
                Суддів                                                    Слюсар Т.А., Мостової Г.І.
                Секретаря судового засідання             Маличівській Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Крилової Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
 
Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги,  колегія суддів, - 
 
в с т а н о в и л а: 
 
У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», правонаступником якого є акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором                                 № K3JWGK15005165 від 03 листопада 2006 року, укладеного між  ЗАТ «Комерційний Банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Банк «Приватбанк», та ОСОБА_2 . Виконання кредитного зобов`язання забезпечене порукою на підставі укладеного 03 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_1 договору поруки № K3JWGK15005165/1, відповідно до умов якого поручитель зобов`язувався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором № K3JWGK15005165 від 03 листопада 2006 року.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. 26 том 1).
 
У квітні 2015 року відповідачем ОСОБА_1 подано зустрічний позов про визнання припиненим договору поруки (а.с. 28-31 том 1).
 
Протокольною ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом АТ « Комерційний Банк «Приватбанк» (а.с. 137 том 1).
 
Протокольною ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 03 лютого 2016 року залучено до участі у справі як відповідача ОСОБА_3 (а.с. 86 том 1).
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року у складі судді Борденюка В.В. залишено без розгляду позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 99 том 1).
 
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року у складі судді Борденюка В.В. зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задоволено частково. Визнано припиненим договір поруки № K3JWGK15005165 від            03 листопада 2006 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 100-101 том 1).
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 березня 2017 року задоволено апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк». Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2016 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 128-129 том 1).
 
12 серпня 2019 року Святошинським  районним судом міста Києва закінчено підтовче провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 25 листопада 2019 року, про що постановлено ухвалу (а.с. 118 том 1).
 
Протокольною ухвалою від 25 липня 2019 року судом першої інстанції внесено зміни до позову в частині складу учасників справи (а.с. 241-242 том 1).
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду (а.с. 243 том 1).
 
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції від 25 листопада 2019 року, представник позивача подав апеляційну скаргу.
 
В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції від 25 листопада 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання припиненим договору поруки та направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.
 
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що в судові засідання на           12 серпня 2019 року та 25 листопада 2019 року суд першої інстанції не повідомляв позивача належним чином, судові повістки на юридичну адресу позивача 01001, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 1 Д та поштову адресу 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 не надходили, що стало підставою для незабезпечення явки представника позивача в зазначені судові засідання.
 
Інші учасники справи, у визначений ухвалою суду строк, не скористались процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
 
 У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у тому числі з повідомленням через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 
У відповідності до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.
Зазначена судом першої інстанції в ухвалі, що оскаржується, відповідачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вказує свідоцтво про смерть, долучене до матеріалів справи (а.с. 193 том 1).
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.
 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
 
Положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положеннями частини 5 статті 223 ЦПК України, згідно з якою суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
 
Аналіз процесуальних норм вказує на те, що при вирішені питання про залишення позову без розгляду з підстав, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, правове значення для вирішення цього питання має сукупність умов: як факт належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи по суті, так і  факт повторної (другої поспіль) неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.
 
З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» перебуває у провадженні Святошинського районного суду міста Києва з лютого 2015 року. 
 
Після повернення справи з Апеляційного суду міста Києва 24 березня 2017 року здійснено повторний розподіл судової справи та визначено іншого головуючого суддю для  розгляду даної справи Величко Т.О. (а.с 132 том 1).  
 
Ухвалою суду першої інстанції в складі судді Величко Т.О. від 13 квітня 2018 року призначено підготовче судове засідання. Розгляд справи у підготовчому засіданні призначалась неодноразово: 18 вересня 2018 року, 19 грудня 2018 року, 03 квітня 2019 року, 12 серпня 2019 року (а.с. 162-163, 172 176, 186,  222  том 1).
 
На стадії підготовчого засідання судом першої інстанції вчинені процесуальні дії з витребування у приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І.Ж. матеріалів спадкової справи до майна померлої            ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , які надіслані та долучені до матеріалів цивільної справи (а.с. 186,  191-215 том 1). 
 
12 серпня 2019 року судом першої інстанції закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, з визначенням дати судового засідання на 25 листопада 2019 року, про що постановлено ухвалу (а.с. 228 том 1).
 
Про явку в судове засіданні на 25 листопада 2019 року суд першої інстанції повідомляв відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Чигринова А.В. шляхом направлення на їх адреси копію ухвали від 12 серпня 2019 року (а.с. 229, 230 том 1).
 
Доказів сповіщення позивача на вказану дату матеріали справи не містять.
 
В судовому засіданні 25 листопада 2019 року за участю представника відповідача ОСОБА_1   - адвоката Чигринова А.В. судом першої інстанції вирішено питання про внесення змін до позову та постановлено на обговорення питання про залишення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача в судові засідання, за результатом вирішення якого постановлено ухвалу від 25 листопада 2019 року, якою залишено позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості без розгляду (а.с. 243 том 1).
 
Залишаючи без розгляду позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», суд першої інстанції виходив із факту повторної неявки в судові засідання позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, на               12 серпня 2019 року та 25 листопада 2019 року.
 
Перевіряючи додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при вирішенні питання про залишення заяви без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, колегією суддів виходить з такого.
 
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
 
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
 
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
 
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
 
Правовий аналіз зазначених норм процесуального права вказує на те, що підготовче провадження та розгляд справи по суті - це різні стадії судового процесу.
 
Так, провадження у справі до судового розгляду (підготовче провадження) є процесуальною формою підготовки справи до судового розгляду, спрямоване на з`ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи (стаття 198, 199, 200 ЦПК України). Тоді як завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів - стаття 209 ЦПК України.
 
Під час проведення підготовчого засідання діють ті сама загальні правила, що і для звичайного судового розгляду справи по суті, проте наслідки неявки у підготовче судове засідання мають певні особливості щодо тих наслідків, які застосовуються у судовому розгляді справи по суті.
 
Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання на стадії розгляду справи по суті, а не в підготовче засідання.
 
Як вбачається з матеріалів справи, що на дату 12 серпня 2019 року судом першої інстанції призначалось підготовче судове засідання. Цього ж дня закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи по суті, з визначенням дати судового засідання на 25 листопада 2019 року.  
 
Доказів сповіщення та вручення позивачу судового виклику на визначену дату              ( 25 листопада 2019 року) у відповідності до вимог 128, 130 ЦПК України матеріали справи не містять.
 
Таким чином, позивач про дату розгляду справи по суті на 25 листопада 2019 року належним чином не був повідомлений судом.
 
Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі. Суд відкладає розгляд справи в межах встановлено цим Кодексом строку у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
 
Наступної дати судового розгляду справи по суті судом першої інстанції у відповідності до вимог статті 223 ЦПК України визначено не було.
 
Отже, встановлені колегією суддів обставини справи свідчать про те, що факт повторної (другої поспіль) неявки позивача в судове засідання з розгляду справи по суті не знайшов підтвердження, оскільки після закриття підготовчого засідання судом першої інстанції розгляд справи по суті призначався на єдину дату - 25 листопада 2019 року. На вказану дату позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Друга неявка позивача в судове засідання на 12 серпня 2019 року, не пов`язана із судовим розглядом справи по суті, а тому помилково покладено в основу висновку про повторність неявки позивача в судове засідання.
 
У зв`язку з наведеним правові підстави для залишення позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» без розгляду згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні.
 
До того ж, як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, що зазначений судом першої інстанції відповідач у справі ОСОБА_2 померла             ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вказує свідоцтво про смерть (а.с. 193 том 1). 
 
За змістом статті 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та обов`язки є правоздатністю. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.
 
Отже, з часу смерті фізичної особи припиняються її суб`єктивні юридичні права та  юридичні обов`язки.
 
Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (стаття 1218, 1231 ЦК України).
 
Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
 
Матеріалами справи підтверджується, що судом першої інстанції на стадії підготовчого засідання витребувано спадкову справу у приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_3 . В матеріалах спадкової справи міститься претензія кредитора АТ Комерційний банк «Приватбанк» у порядку статті 1281 ЦПК України від 30 січня 2014 року. З протоколу судового засідання від 12 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , яка є спадкоємцем ОСОБА_2 , була присутня в судовому засіданні на стадії підготовчого засідання, а також  знайомилась з матеріалами цивільної справи (а.с. 203, 226-227, 217 том 1). 
 
Проте в порушення зазначених норм права судом першої інстанції питання щодо правонаступництва після смерті ОСОБА_2 не вирішено та закінчено розгляд цивільної справи за участю відповідачки ОСОБА_2 , юридичні права і обов`язкові якої, у зв`язку зі смертю, припинились.
 
Крім того, текст судового рішення, яким вирішено питання про залишення позову  Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» без розгляду, не підписано суддею, що є безумовною підставою відповідно до пункту 5 частини 3 статті 376 ЦПК України для його скасування.
 
Доводи апеляційної скарги позивача про скасування ухвали суду першої інстанції, у тому числі і в частині зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання припиненим договору поруки є безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала не містить висновків в частині зустрічного позову ОСОБА_1 . 
 
При цьому, як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи, що спір за пред`явленим зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» вирішено судом першої інстанції у даній справі, з ухваленням судового рішення від 24 лютого 2016 року (а.с. 100-101 том 1). Рішення в частині вирішення вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання припиненим договору поруки учасниками справи не оскаржувалося. 
 
У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни - представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
 
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
                      
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

 Головуючий                                                                      
 
Судді: