ПОСТАНОВА 
Іменем України

17 червня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 391/52/20
провадження № 22-ц/4809/891/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі:
Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач),  Карпенка О. Л., Мурашка С. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2020 року у складі головуючого судді Мумиги І. М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
31.01.2020 ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила стягнути на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на період навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, починаючи стягнення з 07.11.2017 року до часу завершення навчання - 30.06.2022 року.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.09.2017 року син навчається на денному відділенні навчально-наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія ОСОБА_4 » за контрактною формою навчання, яке завершується 30.06.2021 року. Син повністю перебуває на її утриманні, відповідач коштів за період навчання сина на його утримання не надає, він має постійний заробіток, оскільки є засновником ПП «Добробуд С» та може сплачувати аліменти.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2020 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісяця на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на період навчання у розмірі 1000 грн, починаючи з 07.11.2017 року до часу завершення навчання - до 30.06.2021 року.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Стягуючи аліменти, в тому числі за минулий час, суд зазначив, що з пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що перед вступом сина до навчального закладу у них була розмова з батьком про те, що сплату за навчання вони будуть здійснювати порівну. За ці роки, відколи сина навчається, допомоги вона не отримувала. Відповідач постійно відкладав допомогу, посилаючись на відсутність коштів, в зв`язку з чим вона звернулась до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення в частині стягнення аліментів у розмірі 1000 грн починаючи з 07.11.2017 року, та ухваленням в цій частині нового рішення, яким стягнути аліменти в розмірі 1000 грн, починаючи від дня пред`явлення позову (ст.191 СК України). 
Вважає, що суд дійшов неправильного висновку щодо стягнення аліментів за минулий час.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).
У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення в оскарженій частині скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
Згідно копії свідоцтва про народження позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Згідно довідки № 13 від 27.01.2020 року, виданої виконавчим комітетом Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, на утриманні ОСОБА_2 авівні знаходиться син ОСОБА_3 , 1999 року народження (а.с. 21).
Відповідно до копії договору № 04.71-17 від 10.08.2017 року та довідки № 10-41 від 13.01.2020 року, ОСОБА_3 зарахований до складу студентів навчально-наукового інституту фінансів економіки та менеджменту, денної форми навчання, освітній ступінь «Бакалавр», спеціальності 073 з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.с.8-9, 20).
Згідно копій квитанцій від 14.08.2017 року, 17.07.2018 року, 09.01.2018 року, 09.01.2019 року, 30.01.2019, 30.07.2019 року, 11.01.2020 року ОСОБА_2 сплачено кошти в розмірі 31480 грн за навчання сина на денному відділенні навчально-наукового інституту фінансів, економіки та менеджменту Національного університету «Полтавська політехніка імені ОСОБА_5 » за контрактною формою навчання (а.с. 10-15).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно норм ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Стягуючи аліменти за минулий час суд вказував, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів сплати з 07.11.2017 року коштів на утримання сина ОСОБА_3 за період навчання, не повідомляв суд де вони можуть знаходитись та клопотань про їх витребування в судовому засіданні не заявляв, а тому необхідно присудити аліменти за минулий час, тобто з 07.11.2017 року, за два роки три місяця.
В силу норм ст. 81 ЦПК України та ст. 191 СК України доказування того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від їх сплати, та того, що між сторонами взагалі існувала будь-яка домовленість щодо надання допомоги на навчання сина, покладається на ОСОБА_2 .
Суд неправомірно переклав на відповідача обов`язок доведення сплати на утримання сина коштів за період навчання з 07.11.2017 року.
При цьому не врахував, що за період з 07.11.2017 року по час звернення до суду з цим позовом, за навчання сина сплачено 31480 грн, й присуджуючи щомісячно стягнення з 07.11.2017 року суд фактично поклав на відповідача обов`язок сплатити кошти в сумі 26000 грн (26 місяців*1000 грн), що перевищує більш ніж половину понесених позивачем витрат на оплату навчання сина за контрактною формою.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження доводів позивача про необхідність присудження аліментів на період навчання повнолітнього сина за минулий час, безпідставними є висновки суду першої інстанції щодо існування домовленості між батьками про рівний розподіл витрат на утримання повнолітнього сина, який навчається, та відмову ОСОБА_1 від виконання свого зобов`язання про надання матеріальної допомоги.
Суд першої інстанції не врахував вказані вимоги закону та безпідставно присудив аліменти за минулий час - з 07.11.2017, за понад два роки до звернення позивача до суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції з порушенням норм процесуального права, без належної оцінки наданих позивачем доказів, дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи і дослідженим доказам, з порушенням вищезазначених норм матеріального права, безпідставно зазначив про стягнення на утримання повнолітнього сина аліментів за минулий час - з 07.11.2017 року, а не з дня звернення до суду з даним позовом, як передбачено законом. 
Рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, аліментів, починаючи з дня пред`явлення позову і до дня закінчення такого навчання.
Керуючись ст. ст. 7, 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 
Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2020 рокув частині визначення дати, з якої присуджено стягнення аліментів, скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісяця аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у розмірі 1000 грн, починаючи стягнення з 31.01.2020 року, й до часу завершення навчання, а саме - 30.06.2021 року.
У задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів за минулий час відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 Судді         С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко